| Справа №: 398/2393/26

провадження №: 2/398/2944/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"24" липня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
Через систему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1493-7702 від 06.01.2025 року в розмірі 47607,12 грн. та понесених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2025 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1493-7702, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12200,00 грн, строком на 300 днів, тобто з 06.01.2025 року до 01.11.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день (стандартна відсоткова ставка) та в розмірі 0,90% в день (знижена відсоткова ставка), а також комісії за видачу кредиту в розмірі 20,00% від суми виданого кредиту. Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.03.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 47 607,12 грн, з яких: 10406,70 грн заборгованість за тілом кредиту; 30123,22 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1587,20 грн заборгованість за комісією, 5490,00 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
04.05.2026 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи.
15.06.2026 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10 406,70. В іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що позивач просить стягути комію в сумі 1587,20 грн., що суперечить ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою к втзначенні цього закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначені цього Закону, є нікчемними. Щодо відсотків зазначає, що у кредитному договорі зазначено та погоджено сторонами, що нарахування процентів за договором здійснюється по базовому періоду проміжку часу впродовж строку дії договору, в останній день якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Крім того, позивачем неправомірно нараховані проценти за договором. Таким чином, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитуваня чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розімір таких процентів залежить від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зазначає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищенні, не відподає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права. Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 30 123,22 не є спів розмірною сумі кредиту за договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. 
Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Представника позивача разом з позовною заявою подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність.
Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав відзив.
Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 06.01.2025 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1493-7702, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 200,00 грн, строком на 300 днів, тобто 06.01.2025 року до 01.11.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день (стандартна відсоткова ставка) та в розмірі 0,90% в день (знижена відсоткова ставка), а також комісії за видачу кредиту в розмірі 20,00% від суми виданого кредиту.
Кредитний договір містить додатки у вигляді таблиць обчислення загальної вартості кредиту (графік за договором). Зазначені документи відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.Крім того, відповідач ознайомлений з правила відкриття кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту, які ним теж підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження факту перерахування відповідачу 06.01.2025 року кредитних коштів у розмірі 12200,00 грн позивачем надано квитанцію № 2576503551 від 06.01.2025 року та довідку про перерахування суми кредиту за договором про відкриття кредитної лінії 1493-7702 від 06.01.2025 року, в яких зазначено, що видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay, платіж 2576503551; дата 06.01.2025 року, номер платіжної карти НОМЕР_1 , призначення платежу – видача кредиту, сума 12200,00 грн. 
Факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не оспорюється.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.03.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 47 607,12 грн, з яких: 10406,70 грн заборгованість за тілом кредиту; 30123,22 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1587,20 грн заборгованість за комісією, 5490,00 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Із зазначеного розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувались за період з 06.01.2025 року до 01.11.2025 року, тобто в межах строку кредитування встановленого кредитним договором. При цьому, розрахунок враховує часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором та є математично правильним.
Пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Щодо відсотків за користування кредитом, про що зазначено у відзиві відповідача, суд зазначає наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Тобто, підписавши кредитний договір, відповідач погодився з умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків та порядку їх нарахування. При цьому, нараховані відсотки є відсотками за користування кредитом в межах строку кредитування, а не відсотками, нарахованими внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором як зазначає представник відповідача.
При цьому, жодних доказів на спростування зазначеного розрахунку та/або альтернативний розрахунок відповідачем не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10406,70 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 30123,22 грн та заборгованості за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, в розмірі 1587,20 грн, є обґрунтованими.
Щодо нарахування та стягнення з відповідача відсотків на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 5490,00 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на дату укладення договору (06.01.2025 року) та строк його дії в період дії в Україні воєнного стану, який не припинено і на час ухвалення рішення, нарахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України суперечить вищезазначеній нормі ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Враховуючи те, що відповідач не виконала передбачені договором і законом зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10406,70 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 30123,22 грн та заборгованості за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, в розмірі 1587,20 грн, а всього 42117,12 грн.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищезазначених підстав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог ( 88,47%), в розмірі 2355,43 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 280 – 282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1493-7702 від 06.01.2025 року станом на 18.03.2025 року в розмірі 42117 (сорок дві тисячі сто сімнадцять) грн 12 коп, яка складається з:
10406,70 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 
30123,22 грн – прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом;
1587,20 грн заборгованість за комісією.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) судовий збір в розмірі 266 2 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 24 липня 2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова