ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/145/26
провадження № 2/753/3020/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача - адвоката Куракіна Ю.В., представника відповідача - адвоката Бондар О.Г., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом Дочірнього підприємства «Маяк-перспектива» акціонерного товариства «Завод «Маяк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року Дочірнє підприємство Маяк-перспектива» акціонерного товариства «Завод «Маяк» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 307829,55 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до акту службового розслідування від 18 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 безпідставно отримав від позивача грошові кошти у сумі 307 829,55 грн., при тому що жодних послуг відповідач позивачу не надавав та робіт не виконував.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2026 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.
26 січня 2026 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі № 753/145/26 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31 березня 2026 року. 
30 березня 2026 року представник відповідача - адвокат Бондар О.Г. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що отримані відповідачем кошти є законною оплатою за фактично надані послуги відповідно до укладеної між відповідачем та ДП «Маяк-Перспектива» АТ «Завод «Маяк» цивільно-правової угоди про виконання робіт № 121/24 від 05 листопада 2024 року та укладеного Договору про надання послуг № 14/25 від 06 січня 2025 року, предметом яких є надання послуг з хімічного аналізу та хімічних досліджень. Факт надання послуг за цими договорами підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг, а виплата коштів підтверджена платіжними інструкціями. 
Відповідач заперечує достовірність та об`єктивність акта службового розслідування, проведеного за наказом ДП «Маяк-Перспектива» від 10 липня 2025 року № 162, оскільки службове розслідування проведено односторонньо комісією позивача без залучення відповідача або його представника, відповідач не був ознайомлений із матеріалами розслідування, не мав можливості надати пояснення чи докази; висновок комісії, що відповідач «жодного разу за місцем надання послуг не перебував», є хибним та спростовується документально, а сам акт службового розслідування є внутрішнім документом позивача і не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ст. 76-79 ЦПК України без підтвердження незалежними доказами.
Відповідач наполягає, що виплата йому коштів здійснювалася позивачем не помилково і не без правової підстави, а на виконання умов чинних цивільно-правових договорів та підписаних актів приймання-передачі наданих послуг, підписаних директором ОСОБА_5 від імені позивача. 
09 квітня 2026 року позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що ОСОБА_2 за місцем надання послуг на території ДП «МАЯК-ПЕРСПЕКТИВА» АТ «Завод «МАЯК» не був, у підприємства відсутні результати надання послуг відповідачем, зокрема хімічних досліджень та аналізу вибухових речовин, начальник центральної хімічної лабораторії підприємства ОСОБА_3 спростовує надання будь-яких послуг ОСОБА_4 . Позивач наголошує, що формальне підписання договорів та актів приймання-передачі наданих послуг не є беззаперечним доказом реальності господарських операцій, а надані відповідачем докази у своїй сукупності жодним чином не підтверджують реальність надання послуг, а відтак і наявність підстав для отримання ним коштів у сумі 307 829,55 грн., що зумовлює застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України, оскільки майно (грошові кошти) безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов. 
14 квітня 2026 року позивач подав клопотання про виклик як свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
14 квітня 2026 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив .
23 квітня 2026 року ОСОБА_6 подав додаткові письмові пояснення. 
Також 23 квітня 2026 року представник відповідача - адвокат Бондар О.Г. подала клопотання, в якому просила викликати як свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2026 року підготовче провадження у справі № 753/145/26 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 10 червня 2026 року, викликано як свідків у судове засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .
У судовому засіданні 10 червня 2026 року оголошено перерву до 14 липня 2026 року. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом 05 листопада 2024 року між ДП «Маяк-Перспектива» АТ «Завод «Маяк» та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правову угоду про виконання робіт № 121/24 за строком дії до 31 грудня 2024 року, та 06 січня 2025 року - Договір надання послуг № 14/25, предметом яких є надання відповідачем послуг з хімічного аналізу та хімічних досліджень.
На підтвердження факту надання послуг за цими договорами сторонами підписали акти приймання-передачі наданих послуг: Акт № 1 від 06 січня 2025 року за договором № 121/24 (листопад 2024 року) на суму 40 000,45 грн; Акт № 2 від 28 лютого 2025 року - послуги за лютий 2025 рік на суму 49 690,00 грн; Акт № 3 від 31 березня 2025 року - послуги за березень 2025 року на суму 49 690,00 грн; Акт № 4 від 30 квітня 2025 року - послуги за квітень 2025 року на суму 49 690,00 грн; Акт № 5 від 30 травня 2025 року - послуги за травень 2025 року на суму 49 690,00 грн; Акт № 6 від 27 червня 2025 року - послуги за червень 2025 року на суму 49 690,00 грн. Вказані акти підписано обома сторонами без будь-яких заперечень. 
Також на підтвердження виконання робіт відповідач надав Звіт від 14 червня 2025 року по дослідженню ініціації литого «Україніума», затверджений замовником - ДП «Маяк-Перспектива» АТ «Завод «Маяк».
Позивач сплатив відповідачеві кошти, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, а саме: № 4872 від 06 грудня 2024 року на суму 40 000,45 грн.; № 5411 від 30 грудня 2024 року на суму 38 261,30 грн.; №528 від 03 лютого 2025 року на суму 38 261,30 грн.; № 1122 від 05 березня 2025 року на суму 38 261,30 грн.; № 1552 від 02 квітня 2025 року на суму 38 261,30 грн.; № 2023 від 01 травня 2025 року на суму 38 261,30 грн.; № 2558 від 04 червня 2025 року на суму 38 261,30 грн.; № 2944 від 30 червня 2025 року на суму 38 261,30 грн.
Відповідно до акту службового розслідування від 18 липня 2025 року, проведеного на підставі наказу ДП «Маяк-Перспектива» АТ «Завод «Маяк» (надалі - Позивач) від 10 липня 2025 року № 162 встановлено, що ОСОБА_1 безпідставно отримав від позивача грошові кошти у сумі 307 829,55 грн. при тому що жодних послуг позивачу не надавав та робіт не виконував.
З метою повернення грошових коштів позивач звертався до відповідача з листом вих. № 0212/25-7 від 02 грудня 2025 року щодо підтвердження виконаних робіт/наданих послуг, проте відповіді на цей лист відповідач не надав.
Допитані як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили проведення хімічних досліджень за вказаними договорами і актами, надання звітів за результатами проведених досліджень. 
Свідок ОСОБА_3 у наданих показаннях пояснив, що з жовтня 2024 року був лаборантом, а з вересня 2025 року є начальником хімічної лабораторії Заводу «Маяк», особисто з відповідачем та ОСОБА_7 не знайомий, однак на нараді чув про наявність сторонніх хіміків, які працювали над покращенням речовини. Зазначив, що бачив Звіт про виконану роботу один раз на нараді, інший раз у слідчого, вони були візуально схожі, вказані дослідження і звіти досить прості. 
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 
а) набуття або збереження майна, 
б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, 
в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 
1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 
2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 
3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 
4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України. 
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами першою, другою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як встановлено у частині шостій статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У цій справі грошові кошти, стягнення яких є предметом позову, сплачені відповідачеві на виконання договірних зобов`язань та на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, що унеможливлює застосування до правовідносин сторін положень частини першої статті 1212 ЦК України.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Дочірнього підприємства «Маяк-перспектива» акціонерного товариства «Завод «Маяк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 27 липня 2026 року. 

Суддя           Олександр ЯКУСИК