ЄУН 211/6513/26
Номер провадження 2/211/5197/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 липня 2026 року  Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
за головуванням судді Гонтар А.Л.
з участю секретаря судового засідання Блінової Д.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/8 частину домоволодіння,

встановив:

позивач ОСОБА_1 12 червня 2026 року звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/8 частину домоволодіння.
Свої позовні вимоги обґрунтувала таким. З 15 листопада 1975 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 подружжя ОСОБА_4 у шлюбі, придбало у власність шлаколітий жилий будинок НОМЕР_1 , жилою площею 18,1 кв.м., сарай Б, сарай В, водопровід, погреб, огорожу №1,2 у АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Покупцем зазнасеного будинку виступив чоловік позивача - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. На день його смерті у вищевказаному будинку спільно мешкали він, його дружина ОСОБА_1 та їх спільна дочка ОСОБА_2 . У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , 16.03.1994 державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори було зареєстровано в реєстрі спадкових справ №289 запис №11508 та видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на 1/2 частину у спільному майні набутим спільно подружжям до смерті її чоловіка, а саме, на 1/2 частину шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 18,1 кв.м., сарай Б, сарай В, водопровід, погреб, огорожу №1,2 у АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.; 1/2 частину мотоцикла без коляски марки «Восход-2» державний номер НОМЕР_2 . 12.04.1994 право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину у спільному майні набутому спільно подружжям до смерті її чоловіка, зареєстровано в Криворізьким БТІ під №17доп-284-33077. 16.03.1994 державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори було зареєстровано в реєстрі спадкових справ №289 запис №11510 право на спадщину за законом, та видано свідоцтво про право на спадщину в рівних частках на 1/2 частину шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 18,1 кв.м., сарай Б, сарай В, водопровід, погреб, огорожу АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.; 1/2 частину мотоцикла без коляски марки «Восход-2» державний номер 41-10 ДНБ. Спадкоємцями визнано ОСОБА_1 - дружину померлого; ОСОБА_2 - доньку померлого; ОСОБА_6 - батька померлого; ОСОБА_3 - мати померлого. Право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 , визнано за вказаними вище особами в рівних частинах, про що Криворізьким БТІ 12.04.1994 зроблено запис №17доп-284 запис 33077. Отже, з 12.04.1994 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , було розподілене таким чином: вдові померлого ОСОБА_1 належить 5/8 часток; дочці померлого ОСОБА_2 належить 1/8 частка; батьку померлого ОСОБА_6 належить 1/8 частка; матері померлого ОСОБА_3 належить 1/8 частка. Вказані вище частки в натурі не виділялись, спосіб реалізації права користування будинком для співвласників не визначався. З моменту переходу права власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , в ньому постійно проживають та відповідно утримують його позивач та її донька . Тобто з 1994 року, весь тягар утримання майна, оплата комунальних послуг, всіх інших, пов`язаних з утриманням будинку та земельної ділянки, витрат, несуть вказані вище особи. Співвласники будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не лише не проживають в даному будинку, не несуть витрат на його утримання, а навіть жодного разу не відвідували своє майно та своїх родичів, невістку та онуку. Окрім того, вони видали нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою уповноважили останню оформити право власності на належні їм права на 1/8 частку у спадщині на свою онуку ОСОБА_2 . Позивач намагалася реалізувати зазначене доручення та переоформити право власності на 2/8 частки у домоволодінні за своєю дочкою, отримала згоду Виконкому, але через некоректно оформлені вказівки в довіреності не змогла довести переоформлення до кінця. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не мали наміру проживати та користуватися належними їм кожному по 1/8 частки у спільному майні, й вчинили дії, що свідчать про відмову від прав на нього. Крім того, з відкритих джерел - офіційного сайту федеральної нотаріальної палати російської федерації, ОСОБА_1 стало відомо, що її свекр - ОСОБА_6 помер у 2000 році в республіці башкортостан, відомості щодо свекрухи - відповідача ОСОБА_3 - відсутні. Проте офіційно підтвердити цю обставину через неспровоковану військову агресію російської федерації проти України наразі не є можливим. З огляду на викладене вище, позивач просить суд її позов задовольнити.
На підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 211/3181/24 задоволено в
повному обсязі позов ОСОБА_1 , припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки російської федерації, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/4 частку у праві власності на 1/2 частку у спільному майні частині шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., що належить їй на праві спадкування за законом, як на незначну частку.
Суд встановив, що припинення права власності відповідача на 1/4 частину у праві власності на 1/2 частку будинку у вказаному випадку не завдасть ОСОБА_3 істотної шкоди, у зв`язку з перебуванням у її власності іншого житла, а відповідно до квитанції №0.0.3739383452.1 від 02.07.2024 позивач ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вартість 1/4 частки на 1/2 частину права власності спірного будинку 25 000,00 грн.
Також на підставі рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 211/3181/24 встановлено, що батько померлого - ОСОБА_6 , який також набув права власності на 1/4 частку у праві власності на 1/2 частку будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначене рішення набрало законної сили 29.10.2024
На підставі ухвали від 16 червня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
У судове засідання сторони у справі не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, наполягав на його задоволенні в повному обсязі.
Відповідача у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності..
Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повідомлена належним чином.
Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних доказів, без фіксації судового процесу.
Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити за такого. 
У відповідності до вимог ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Отже, відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.
При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року а отже; визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 01.01.2001 року.
Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ними володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також інших ситуаціях.
Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно , яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України , а також частини четвертої статті 344 ЦК України , згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідно до роз`яснень , що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року “Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав” Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається за рішенням суду. 
Відповідно до ч.І ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає Із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Ст. 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Зі справи вбачається, що  з 15 листопада 1975 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_2 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_1 подружжя ОСОБА_4 , перебуваючи у шлюбі, придбало у власність шлаколітий жилий будинок А-І, жилою площею 18,1 кв.м., сарай Б, сарай В, водопровід, погреб, огорожу №1,2 у АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Покупцем даного будинку виступив чоловік позивача - ОСОБА_4 (а.с. 13-18).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, знаходиться у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.; 1/2 частину мотоцикла без коляски марки «Восход-2», двигун № НОМЕР_3 , рама № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
16.03.1994 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. було зареєстровано в реєстрі спадкових справ за №289, запис №11508, та видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності у спільному майні подружжям, а саме на: 1/2 частину шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, знаходиться у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.; 1/2 частину мотоцикла без коляски марки «Восход-2», двигун № НОМЕР_3 , рама № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 19). 12.04.1994 право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину у спільному майні подружжя зареєстровано в Криворізьким БТІ під №17доп-284-33077.
Також 16.03.1994 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. було зареєстровано в реєстрі спадкових справ за №289, запис №11510, право на спадщину за законом та видано свідоцтво про право на спадщину в рівних частках на: 1/2 частину шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, знаходиться у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.; 1/2 частину мотоцикла без коляски марки «Восход-2», двигун № НОМЕР_3 , рама № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Спадкоємцями першої черги визнано ОСОБА_1 - дружину померлого; ОСОБА_2 - доньку померлого; ОСОБА_6 - батька померлого; ОСОБА_3 - мати померлого (а.с. 20). Право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 визнано за вказаними вище особами в рівних частинах, про що Криворізьким БТІ 12.04.1994 зроблено запис №17доп-284 запис 33077.
З досліджених доказів у справі судом встановлено, що з 12.04.1994 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 був розподілений наступним чином: вдові померлого ОСОБА_1 належить 5/8 часток; дочці померлого ОСОБА_2 належить 1/8 частка; батьку померлого ОСОБА_6 належить 1/8 частка; матері померлого ОСОБА_3 належить 1/8 частка.
Також з матеріалів справи вбачається, що батьки померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не заперечували проти оформлення права власності на належну їм 1/4 частку спадщини на свою онуку ОСОБА_2 (а.с. 21-23).
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер (а.с. 36, 37).
Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 20.06.2024, ринкова вартість об`єкта оцінки – шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, знаходиться у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., станом на 20.06.2024 становить 200 000,00 грн., відповідно вартість 1/4 частки будинку становить 25 000,00 грн. (а.с. 62-79).
На підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 211/3181/24 задоволено в
повному обсязі позов ОСОБА_1 , припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки російської федерації, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/4 частку у праві власності на 1/2 частку у спільному майні частині шлаколітого жилого будинку А-І, жилою площею 32,50 кв.м., який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура аІ, у АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., що належить їй на праві спадкування за законом, як на незначну частку.
Суд встановив, що припинення права власності відповідача на 1/4 частину у праві власності на 1/2 частку будинку у вказаному випадку не завдасть ОСОБА_3 істотної шкоди, у зв`язку з перебуванням у її власності іншого житла, а відповідно до квитанції №0.0.3739383452.1 від 02.07.2024 позивач ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вартість 1/4 частки на 1/2 частину права власності спірного будинку 25 000,00 грн.
Також на підставі рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2024 у справі № 211/3181/24 встановлено, що батько померлого - ОСОБА_6 , який також набув права власності на 1/4 частку у праві власності на 1/2 частку будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Отже, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законність об`єкту володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність.
Будинок, який розташовано по АДРЕСА_1 , на який претендує позивач, є узаконеним об`єктом володіння, право власності належить на 5/8 частину будинку позивачці, на 1/8 частину будинку - відповідачці, та 1/8 частина померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , якою позивач користується з 12 квітня 1994 року, як своєю.
Суд, вважає, що добросовісність та відкритість володіння домоволодінням доведена позивачкою у судовому засіданні. Будь-яких доказів на спростування такого висновку до суду надано не було.
Зі справи також вбачається, що позивач ОСОБА_1 володіє зазначеним домоволодінням безперервно з 1994 року, як це передбачено п.8 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
На підставі зазначеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 потрібно задовольнити повністю та визнати право власності за набувальною давністю на 1/8 частину будинку у АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.
Витрати віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 76,77,78,79,80,258-259 ЦПК України (в редакції 2017 року), ст.. 328, 344 ЦК України , Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, суд- 

в и р і ш и в :

позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/8 частину домоволодіння задовольнити повністю. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/8 частини будинку, який складається з вбиральні Г, огорожі №1,2, водо колонки І, замощення ІІ, тамбура АІ у 
АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., яка належала ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2026 року.

Суддя          А.Л.Гонтар