Єдиний унікальний номер 205/8661/26
Номер провадження2/205/5422/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді – Терещенко Т.П., 
за участю секретаря судового засідання – Яковенко Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «ФК «Позика» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №10156929 від 30 листопада 2021 року, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. 01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу №01092025/01, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Ірбіс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Позика» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Позика» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників і відповідно до реєстру боржників від 01 вересня 2025 року до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Позика» набуло права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором у сумі 17 000 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 12 000 грн. – заборгованість за відсотками. Відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила жодного платежу за договором, ні на рахунки ТОВ «ФК «Позика», ні на рахунки попереднього кредитора. На підставі викладеного, представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Позика» заборгованість за договором №10156929 від 30 листопада 2021 року у сумі 17 000 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 12 000 грн. – заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 липня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Міньковська А.В. у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності їх представника та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала щодо розгляду справи за її відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши письмові матеріали справи та визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №10156929, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн., строком на 90 днів, з пільговою процентною ставкою 2%/день, дата повернення кредиту 28 лютого 2022 року, з фіксованою процентною ставкою 3%/день, де реальна річна процентна ставка 41 149,62%, та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №10156929 від 30 листопада 2021 року, які були підписані електронним підписом - 896506 (а. с. 24-35).
В матеріалах справи також наявна довідка про ідентифікацію ТОВ «ФК «Ірбіс» від 01 вересня 2025 року, якою підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №10156929 від 30 листопада 2021 року, ідентифікована ТОВ «ФК «Ірбіс» за унікальним ідентифікатором (код підпису) - 896506 (а. с. 20).
Також матеріали справи містять лист ТОВ «УПР» №3152_251024113756 від 24 жовтня 2025 року про успішну операцію з перерахування грошових коштів 30 листопада 2021 року о 22:17:31 годин, з номером транзакції в системі iPay.ua – 122540311, на платіжку картку НОМЕР_1 у розмірі 5 000 грн. (а. с. 42).
Більш того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ірбіс» станом на 01 вересня 2025 року за кредитним договором №10156929 від 30 листопада 2021 року на загальну суму 17 000 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 12 000 грн. – заборгованість за відсотками (а. с. 48-50).
Крім того, матеріали справи містять договір факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року, який було укладено між ТОВ «ФК «Ірбіс» і ТОВ «ФК «Позика», відповідно до якого ТОВ «ФК «Позика» приймає належні ТОВ «ФК «Ірбіс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 14, 36-40, 45).
Відповідно до витягу із додатку №1 до договору факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Ірбіс» відступає право вимоги заборгованості до боржників ТОВ «ФК «Позика» на умовах договору факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року, в тому числі за кредитним договором №10156929 щодо ОСОБА_1 на загальну суму в розмірі 17 000 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 12 000 грн. – заборгованість за відсотками (а. с. 18).
Отже судом встановлено, що на підставі вищезазначеного договору факторингу ТОВ «ФК «Позика» перейшло право первісного кредитора - ТОВ «ФК «Ірбіс» за укладеним з відповідачем договором про надання фінансового кредиту №10156929 від 30 листопада 2021 року, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг у доведенні своїх вимог і заперечень.
Положеннями ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Враховуючи вищезазначене, позивачем надано суду письмову форму укладених між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 кредитного договору №10156929 від 30 листопада 2021 року, у якому наявні електронні підписи одноразовим ідентифікатором, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію», які також містять погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування і проценти за користування кредитом, а також інші умови договору.
При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування вищевказаних обставин та суд враховує, що ОСОБА_1 позовні вимоги визнала у повному обсязі.
Отже, судом також встановлено, що ТОВ «ФК «Ірбіс» виконало свої обов`язки за кредитним договором та надало відповідачу кредитні кошти, а матеріалами справи підтверджено існування заборгованості відповідача за вказаним договором.
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також судом встановлено, що ТОВ «ФК «Позика» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №01092025/01 від 01 вересня 2025 року за договором №10156929 від 30 листопада 2021 року в сумі 17 000 грн.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Крім того, згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання правничої допомоги, що підтверджуються: договором про надання правової допомоги №39493634 від 02 січня 2026 року, який було укладено між ТОВ «ФК «Позика» та ФОП Білецьким Б.М., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС №5618/10 від 17 березня 2016, детальним описом робіт (наданих послуг) від 16 лютого 2026 року, додатковою угодою №10156929 від 16 лютого 2026 року до договору про надання правової допомоги №3943634 від 02 січня 2026 року, актом надання послуг №10156929 на підтвердження факту надання правової допомоги від 16 лютого 2026 року, відповідно до якого загальною вартістю робіт з надання послуг складає 5 500 грн. (а.с. 15, 19, 21-23, 41,51).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 5 500 грн. не відповідають у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних правових (юридичних) послуг та їх необхідністю, обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача до суду не з`явилась, а отже вона не відноситься до складних справ.
Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу, розмір яких не доведено представником позивача, тому необхідно стягнути витрати на правничу допомогу з відповідача на користь позивача в розмірі 2 000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю, необхідністю у цій справі.
Керуючись ст. ст. ст. 207, 512, 514, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1046, 1048-1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №10156929 від 30 листопада 2021 року у сумі 17 000 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 12 000 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» ЄДРПОУ 39493634, місце знаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко