УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
290/581/26
2/290/692/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
10 серпня 2026 року | селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Споживчий центр", ЄДРПОУ: 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032 до ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
В С Т А Н О В И В:
У червні 2026 року представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з останнього на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором №30.11.2025-100001811 у розмірі 30 420 грн, з яких: 13000 грн – сума заборгованості по тілу кредиту, 10920 грн – сума заборгованості за процентами, 6500 грн – відсотки, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.11.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №30.11.2025-100001811 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 13000 грн.
09 червня 2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Судом направлено сторонам ухвалу про відкриття провадження. Відповідач повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку.
З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 30.11.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №30.11.2025-100001811 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 13000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,86% за день користування кредитом терміном на 98 днів.
ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі, надавши йому кредитні кошти, що слідує із підтвердження про перерахування кредитних коштів квитанцією платіжної компанії «iPay.ua» № 1-2805 про переказ коштів у сумі 13 000 грн на картку НОМЕР_2 з призначенням операції «Видача за договором кредиту №30.11.2025-100001811», своєю чергою відповідач зобов`язання перед ТОВ "Споживчий центр" не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у частині суми тіла кредиту.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 13 000 грн підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення процентів у розмірі 10 920 грн суд зазначає наступне.
На підтвердження розміру нарахованих процентів позивачем подано розрахунок заборгованості, який за своїм змістом стосується договору №27.12.2025-100002182 від 27.12.2025, а не Кредитного договору №30.11.2025-100001811, що є предметом даного позову. Зазначений розрахунок містить інший номер договору, іншу дату його укладення та іншу дату видачі кредитних коштів (27.12.2025), що не узгоджується з обставинами, викладеними в позовній заяві, згідно з якими кредит надано 30.11.2025 на 98 днів.
Крім того, суд звертає увагу на невідповідність доданої квитанції про перерахування кредитних коштів (№ 1-2805) обставинам справи: вказана квитанція не містить дати її формування, що не дозволяє суду встановити дійсну дату видачі кредиту та, відповідно, перевірити правильність нарахування процентів за період користування кредитними коштами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки поданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами складений щодо іншого кредитного договору та не містить обґрунтованого і перевірюваного нарахування процентів саме за Кредитним договором №30.11.2025-100001811, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заявлених до стягнення процентів у сумі 10 920 грн, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан. Згідно пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
Враховуючи вищевказані положення закону, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача процентів у сумі 6500 грн, нарахованих у порядку ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат.
У силу приписів ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на суму 13 000 грн з 30 420 грн заявлених, що становить 42,73%.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1137,78 грн (42,73% від 2662,40 грн).
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Позов ТОВ "Споживчий центр" задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Споживчий центр" (ЄДРПОУ: 37356833, адреса місця знаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" 1137,78 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя | Андрій ШАКАЛОВ