Справа № 211/14590/25
Провадження № 2/211/2382/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
іменем України

08 вересня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Юзефовича І.О.,
секретаря судового засідання Андрійченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
22.12.2025 року представник позивача Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» Шкапенко О.В. звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором за №б/н від 27.01.2023 року у розмірі 65 509,30 грн. станом на 20.12.2025 року, яка складається з: 52 053,60 грн. – заборгованості за кредитом, 13 455,70 грн. – заборгованості по відсоткам, а також просив стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 27.01.2023 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 27.01.2023 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено до нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну карту. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме встановив відповідачу кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.12.2025 року має заборгованість у розмірі 65 509,30 грн., яка складається з 52 053,60 грн. – заборгованості за кредитом, 13 455,70 грн. – заборгованості по відсоткам.
Згідно з ухвалою суду від 09.01.2026 року позовну заяву залишено без руху та встановлено термін для усунення недоліків, які заявою представника позивача ОСОБА_2 від 21.01.2026 року було усунуто.
Ухвалою суду від 03.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, проте в прохальній частині позову зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку.
Судом установлено, що 27.01.2023 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій (а.с. 11-зі звороту).
27.01.2023 року ОСОБА_1 підписала за допомогою електронного підпису заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, в якій погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, становить кредитний договір (а.с. 11-зі звороту-12).
Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: мета отримання кредиту – споживчі цілі, вид кредиту – кредитний ліміт на поточний рахунок (п.п. 1,3), пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць (п. 7). Строк кредитування (строк дії кредитного договору) – 240 місяців (п. 8).
До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 27.01.2023 року та Заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 27.01.2023 року, відповідно до яких передбачено умови кредитування та вартість банківських послуг (а.с. 11-зі звороту-12-зі звороту).
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці за період з 27.01.2023 року по 20.12.2025 року (а.с. 13-19).
Станом на 20.12.2025 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за кредитним договором №б/н від 27.01.2023 року у розмірі 65 509,30 грн., яка складається з: 52 053,60 грн. – заборгованості за кредитом, 13 455,70 грн. – заборгованості по відсоткам.
Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.
Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за кредитом – 9 233,97 грн., заборгованість по відсоткам – 6 424,85 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку та Тарифи, які є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності – достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Разом з тим вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову АТ «А-БАНК» щодо стягнення заборгованості за фактично отриманими та використаними позичальником коштами, які у добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, його зміну, активне користування карткою (зняття готівки, переведення коштів між картками, оплата послуг, погашення кредиту тощо), в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача – баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції).
Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачею картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 52 053,60 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 13 455,70 грн., яку суд вважає доведеною. Наданий АТ «А-БАНК» розрахунок не викликає у суду сумнівів в його правильності в цій частині і не спростований жодними доказами з боку відповідача. Власного розрахунку відповідач суду не надав.
Таким чином, позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором за №б/н від 27.01.2023 року у розмірі 65 509,30 грн. станом на 20.12.2025 року, яка складається з: 52 053,60 грн. – заборгованості за кредитом, 13 455,70 грн. – заборгованості по відсоткам є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн за подання позову.
Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором за №б/н від 27.01.2023 року у розмірі 65 509 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 30 коп., станом на 20.12.2025 року, яка складається з: 52 053,60 грн. – заборгованості за кредитом, 13 455,70 грн. – заборгованості по відсоткам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:
Позивач: Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 

Суддя         І.О.Юзефович