ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2149/26 Справа № 201/9440/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Погрібна Н .М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 серпня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду м. Дніпра від 06 липня 2026 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є директором ТОВ "Алекскредит", яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Соборного районного суду м. Дніпра від 06 липня 2026 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Судом першої інстанції встановлено, що адвокатом Переходовим М.В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги, надається правнича допомога ОСОБА_2 , Так, діючи в інтересах клієнта, адвокатом Переходовим М.В. 05.05.2026 року було направлено адвокатський запит до ТОВ «Алекскредит» на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 
12 травня 2026 року адвокат Переходов М.В. отримав відповідь від директора ТОВ «Алекскредит» ОСОБА_1 на свою електронну адресу, однак адвокату Переходову М.В. було відмовлено в наданні інформації на адвокатський запит у зв?язку з неможливістю розголошення банківської таємниці клієнта.
Адвокатом Переходовим М.В. повторно 12.05.2026 року направив лист на електронну пошту ТОВ «Алекскредит» з наступним змістом: «У додатках до запиту міститься згода на розкриття банківської таємниці та таємниці фінансової послуги, підписана ЕЦІ безпосередньо клієнта, у зв?язку з чим Ваша відмова є незаконною та протиправною, а також такою, що перешкоджає адвокатській діяльності». Однак, ТОВ «Алекскредит» повторно відмовило у наданні інформації на адвокатський запит, незважаючи на те, що клієнтом надано згоду на розкриття всієї банківської таємниці і таку згоду було надано ТОВ «Алекскредит». 
Вказані дії директора ТОВ «Алекскредит» призвели до неможливості реалізувати гарантоване адвокату право на отримання інформації в порушення ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 55,59 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, директор ТОВ «Алекскредит» ОСОБА_1 , перебуваючи 12 травня 2026 року за місцем своєї роботи, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з грубим та суттєвим порушенням норм адміністративного права, є необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що товариство діяло виключно в межах чинного законодавства України, а також звертає увагу, що у адвокатський запит не містив згоди ОСОБА_2 та не містив конкретного (визначеного) обсягу інформації, а тому у своїй відповіді Товариство зазначило про готовність надати запитувану інформацію в разі повторного звернення з належним чином оформленого адвокатського запиту. 
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , стосовно того, що судом при винесенні постанови допущені порушення норм матеріального та процесуального права, є безпідставними та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказані вимоги закону при розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП судом першої інстанції були дотримані.
Як встановив суд в оскаржуваній постанові, адвокатом Переходовим М.В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги, надається правнича допомога ОСОБА_2 , Так, діючи в інтересах клієнта, адвокатом Переходовим М.В. 05.05.2026 року було направлено адвокатський запит до ТОВ «Алекскредит» на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 
12 травня 2026 року адвокат Переходов М.В. отримав відповідь від директора ТОВ «Алекскредит» ОСОБА_1 на свою електронну адресу, однак адвокату Переходову М.В. було відмовлено в наданні інформації на адвокатський запит у зв?язку з неможливістю розголошення банківської таємниці клієнта.
Адвокатом Переходовим М.В. повторно 12.05.2026 року направив лист на електронну пошту ТОВ «Алекскредит» з наступним змістом: «У додатках до запиту міститься згода на розкриття банківської таємниці та таємниці фінансової послуги, підписана ЕЦІ безпосередньо клієнта, у зв?язку з чим Ваша відмова є незаконною та протиправною, а також такою, що перешкоджає адвокатській діяльності». Однак, ТОВ «Алекскредит» повторно відмовило у наданні інформації на адвокатський запит, незважаючи на те, що клієнтом надано згоду на розкриття всієї банківської таємниці і таку згоду було надано ТОВ «Алекскредит». 
Вказані дії директора ТОВ «Алекскредит» призвели до неможливості реалізувати гарантоване адвокату право на отримання інформації в порушення ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 55,59 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, директор ТОВ «Алекскредит» ОСОБА_1 , перебуваючи 12 травня 2026 року за місцем своєї роботи, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність в діях директора ТОВ "Алекскредит" ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, копією адвокатського запиту, копією відповіді на адвокатський запит, копією заяви про притягнення до адміністративної відповідальності та проаналізувавши наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його вини.
Переглядаючи постанову судді в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові висновками про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 року (справа № 686/23317/13-а), виходячи з правових норм Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» зазначила, що адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації і може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ОД №14/26 від 27.05.2026 року порушень вимог ст. ст. 254, 255 КУпАП не встановлено.
Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову Соборного районного суду м. Дніпра від 06 липня 2026 року - слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Соборного районного суду м. Дніпра від 06 липня 2026 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко