Справа № 212/4929/26
2/212/4474/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року    м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого – судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Осіпової К.Д., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Виконкому Покровської районної в місті ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що відповідач ОСОБА_3 , народила доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої є одинокою матір`ю та покинула її у пологовому будинку. 
Відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 25.12.2025 №1170 малолітній ОСОБА_2 – ОСОБА_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та вона влаштована до прийомної родини. Викладене свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно своєї. Таким чином згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 5 ст. 183 СК просив суд позбавити її батьківських а також на користь законного представника дитини аліменти.
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 20 травня 2026 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
Ухвалою суду від 17 червня 2026 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до розгляду по суті з викликом у судове засідання учасників провадження.
У судовому засіданні представник позивача, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, які просила суд задовольнити повністю.
Відповідачка, ОСОБА_3 , у судове засідання повторно не з`явилась за невідомих суду причин, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Судом було встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має на вихованні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої є одинокою матір`ю (копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 31.10.2025 №00054509070).
Відповідно до акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 25.11.2025 №885 виявлено покинуту дитину жіночої статі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 25.12.2025 №1170 малолітній ОСОБА_2 – ОСОБА_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
З часу народження доньки до дня судового засідання відповідач по справі жодного разу до своєї доньки не приходила та її долею не цікавилася. Все вищезазначене свідчить, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про безпеку та повноцінний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. 
Ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Згідно із рішенням від 26 березня 2026 року № 219 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було затверджено висновок органу опіки та піклування, за яким виконком Покровської районної в місті Кривому Розі ради вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ОСОБА_6 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За ч. 5 ст. 167 СК якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка, ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_2 , що підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем було підтверджено підстави позову, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідачка, будучи матір`ю новонародженої ОСОБА_2 , фактично ухилилась від виконання своїх обов`язків відносно такої дитини.
Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, для реалізації їх прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки.
Також суд вказує, що на підставі ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Так за ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно із ст. 180 СК батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За таких фактичних обставин, виходячи з наведених норм права, суд встановив, що на утриманні громадянина України фактично перебуває малолітня дитина, яку відповідачка відповідно зобов`язана утримувати до досягнення повноліття.
На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.
Таким чином при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідачки суд приймає рішення також про стягнення з неї аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.
При цьому суд вказує, що за законом батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому відсутність доходу не звільняє їх від обов`язку сплачувати аліментів на дітей.
Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року по справі № 355/511/17.
За ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
На підставі ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь держави також підлягає стягненню судовий збір за двома позовними вимогами, в загальній сумі 2 662,40 гривень за подання даного позову до суду щодо вимог про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, від сплати якого позивача звільнено за законом.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, суд -
УХВАЛИВ:
Задовольнити позов Виконкому Покровської районної в місті ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь законного представника, під опікою якого буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 2 662,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, ЄДРПОУ: 04052531, розташований по вул. Шурупова 2.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 08.07.2026 року.

Суддя:   Н.  М.  Ваврушак