Справа №519/1097/26 
Провадження № 2/519/824/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27.07.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П., 
за участі секретаря судового засідання Волкової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.
Позов обґрунтовано тим, що 15.05.2025 ОСОБА_1 був звільнений з АТ "Одеський припортовий завод" за згодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП, оскільки відповідач не сплачував заробітну плату тривалий час. В день звільнення 15.05.2025 позивачеві було повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки відсутні кошти в товариства. З липня по листопад 2023 року та за лютий – травень 2025 року АТ "Одеський припортовий завод" не сплачувало заробітну плату ОСОБА_1 , сума заборгованості склала 116075,63 грн. 
Рішенням Південного міського суду Одеської області від 05.09.2025 з АТ "Одеський припортовий завод" на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість з заробітної плати в розмірі 116075,63 грн. Станом на 12.06.2026 відповідачем рішення суду не виконано.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 15.06.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позову просить провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.
Згідно витягу з наказу АТ «ОПЗ» № 188-К від 12.05.2025 ОСОБА_1 був звільнений 15.05.2025, за згодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).
Відповідно до повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні від 10.06.2025, заборгованість по заробітній платі за липень – листопад 2023 року та лютий – травень 2025 року складає 113389,49 грн (а.с.8).
Рішенням Південного міського суду Одеської області від 05.09.2025 з АТ "Одеський припортовий завод" на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість з заробітної плати в розмірі 116075,63 грн.
За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
З викладеного вбачається, що передбачений ч. 1ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.
Оскільки відповідач не довів, що порушення строків виплати заробітної плати сталося внаслідок непереборної сили, то, відповідно він, як роботодавець, не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.
Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках передбачених законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Отже, ОСОБА_1 був звільнений 15.05.2025, остаточний розрахунок підприємством не був здійснений, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 16.05.2025 (наступний день за днем звільнення) по 16.11.2025 з урахуванням вимог ч.1 ст.117 КЗпП України.
За цей період судом розраховано кількість робочих годин, а саме 1048. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 132435,76 грн (126,37 грн середньо годинна зарплата х 1048 робочих годин), що відповідає п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.
Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.
Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповіднодост.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
30 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №480/3105/19, у якій в частині, що стосується виплати середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку, суд зазначив про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно розмір відповідальності. 
Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного, виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач (постанова ВС у справі № 191/2910/21 від 18 лютого 2025 року).
Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становив 113389,49 грн, за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, та яка на час винесення рішення не погашена, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56694,75 грн. 
Суд вважає, що стягнення з відповідача повної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за даних обставин справи є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.
Правовідносини з нарахування, утримання та перерахування податку (обов`язкового платежу) із належної працівникові відповідно до умов трудового договору (закону) винагороди (заробітної плати) знаходяться у площині податкових, а не трудових відносин, а тому суд при вирішенні спору про стягнення винагороди (заробітної плати) не вирішує питання про належні до сплати податки (обов`язкові платежі).
Звертаючись до суду з позовом 12.06.2026 позивач просить поновити строк звернення до суду.
Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1331,20 грн (за вимогу про стягнення середнього заробітку) сплачених ОСОБА_1 при подачі позову.
У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 3, 12, 81, 259, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.
Позов ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, задовольнити частково.
Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику в розмірі 56694 (п`ятдесят шість тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 75 коп. 
Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 понесені по праві судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять один) грн 20 коп.
Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять один) грн 20 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 .
Відповідач АТ «Одеський припортовий завод», місцезнаходження за адресою: 65001, Одеська обл., м. Південне, вул. Заводська, буд. 3, код ЄДРПОУ 00206539.
Повний текст рішення суду складено 27.07.2026.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ