Справа № 308/11415/24

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Наумової Н.В., за участі секретаря судових засідань Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення (повернення) помилково перерахованих коштів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , за якою просить: 
-стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. як безпідставно отримані;
-стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень;
-стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), витрати на правову допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень;
-стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), витрати на судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп, пов`язані з вимогою щодо стягнення помилково перерахованих (безпідставно отриманих) коштів;
-стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), витрати на судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп, пов`язані з вимогою щодо відшкодування моральної шкоди;
-розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 
02 червня 2023 року о 10 год 45 хв ним було помилково перераховано, як переказ коштів зі свого розрахункового рахунку НОМЕР_3 , належні йому грошові заощадження в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок на банківський рахунок НОМЕР_4 , який, як виявилось згодом, належав громадянину України ОСОБА_2 . 
Даний факт підтверджується відображеною інформацією банківської платіжної інструкції від 02.06.2023 за № P24A1279474858D6279, в якій чітко відображено призначення платежу «переказ власних коштів» і суму здійсненого перерахунку безготівкових коштів. 
Вказані обставини щодо переказу власних коштів зі свого банківського рахунку НОМЕР_3 виникли через випадкове помилкове обрання ним за допомогою мобільного терміналу (смартфону) у персональному обліковому записі «ПРИВАТ24» з числа багатьох шаблонів цього програмного застосунку вказаного банківського сервісу поряд з реквізитами розрахункового рахунку гр-на ОСОБА_3 саме розрахункового рахунку НОМЕР_4 , користувачем і отримувачем вищевказаних коштів якого виявився громадянин України ОСОБА_2 . 
Як стверджує позивач, це сталось всупереч волі позивача та завдяки збігу багатьох обставин, пов`язаних з неуважністю у поєднанні з технічними особливостями й недоліками роботи як самої мережі Інтернет, так мобільного терміналу (смартфону), оскільки він мав на меті скерувати свої власні кошти на суму 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп як позику своєму товаришу ОСОБА_3 , який згодом письмово підтвердив такий мій намір щодо попередньо існуючої домовленості з ним шляхом нотаріального посвідчення даного факту відповідною заявою з даного приводу. 
Оскільки досудове врегулювання спору не дало результату, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, а саме, для повернення помилково сплачених ним і безпідставно набутих, на його думку, Відповідачем коштів у розмірі 20 000 грн 00 коп. 
Враховуючи всі вищенаведені факти і обставини, завдану йому моральну шкоду в грошовому еквіваленті позивач оцінив в 5000 (п`ять тисяч) гривень, яку просить стягнути з Відповідача - ОСОБА_2 . 
Завдана моральна шкода полягає у невиправданому неповерненні Відповідачем безпідставно отриманих коштів, що вимагало досить значних зусиль, переживань і часу на відстоювання та реалізацію законних інтересів у встановленому законом порядку, а також стало причиною негативних наслідків у вигляді значного погіршення стосунків зі своїми знайомими (друзями), а також пов`язаними з цим конфліктними ситуаціями. Неправомірні дії ОСОБА_2 стали результатом вимушених змін у взаємовідносинах із оточуючими, оскільки відображений вище факт ігнорування його численних звернень до Відповідача з приводу повернення коштів чи так званого «неправомірного збагачення» за його рахунок, спонукало позивача та інших знайомих (друзів) у певній мірі відмовитися від своїх планів, а також в односторонньому порядку припинити на тривалий час комунікативне спілкування із ним, як то у випадку з ОСОБА_4 . Неповернення помилково перерахованих коштів Відповідачем порушило нормальні життєві зв`язки і стосунки з оточуючими людьми, спричинило перешкоди у продовженні активного сімейного життя, та завдало значної шкоди його набутій діловій репутації.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.07.2024 року зазначену справу було передано на розгляд головуючому судді Дергачовій Н.В. 
За ухвалою від 09.07.2024 року позовну заяву було залишено без руху. 
За ухвалою від 16.09.2024 року судом було відкрите провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів задля подання письмових заяв. 

Відповідно до наказу голови Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 року № 41/02-06 «Про внесення змін до облікових документів» визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Наталія Володимирівна вважати ОСОБА_5 .

02.10.2024 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, за яким він просить: 
- відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі; 
- допитати в якості свідка гр. ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 . р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) по обставинам висвітленим у даному відзиві та позовній заяві; 
- допитати в якості свідка гр. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) по обставинам висвітленим у даному відзиві та позовній заяві; 
- допитати в якості свідка гр. ОСОБА_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) по обставинам висвітленим у даному відзиві та позовній заяві; 
- допитати в якості свідка гр. ОСОБА_8 (по-батькові невідоме) (місце реєстрації: невідоме) по обставинам висвітленим у даному відзиві та позовній заяві.
В обґрунтування заперечень навів наступні аргументи. 
Відповідач, в розумінні Кодексу законів про працю був найманим працівником на ДП "Лакталіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 25593656) в період з 05.10.2016р. по 04.02.2022р.). 
На базі вказаного підприємства Відповідач займав посаду регіонального менеджера. До обов`язків регіонального менеджера входить організація і розвиток системи дистрибуції у відповідному регіоні, знаходження клієнтів, збір інформації про стан ринку в регіоні (ціни, діяльність конкурентів і т. д.), координація роботи торгових представника. Відповідач здійснював свої зобов`язання на наступних територіальних одиницях країни Україна: Житомирська область, Рівненська область, Вінницька область, Волинська область, Львівська область, Тернопільська область, Чернівецька область, Івано-Франківська область, Хмельницька область та Закарпатська область. 
Водночас, Відповідач зазначає про наявну плідну співпрацю між ДП "Лакталіс Україна" та ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713). В межах вказаного проекту, за усними домовленостями між керівниками вказаних підприємств, Відповідач був виконавцем робіт в розумінні статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 
Відповідач свідчить, що ключовими особами даного проекту є: ОСОБА_6 (засновник та кінцевий бенефіціарний власник ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713), ОСОБА_1 (Директор ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713), роздруківка з ЄДРЮОФОПГФ додається.
Так, в розумінні статті 837 ЦК України, Відповідач, крім власних посадових обов`язків на завдання Позивача виконував роботу регіонального менеджера з організації та розвитку системи дистрибуції у відповідних регіонах, зокрема Житомирській області, Рівненській області, Вінницькій області, Волинській області, Львівській області, Тернопільській області, Чернівецькій області, Івано-Франківській області, Хмельницькій області та Закарпатській області. 
Вищенаведене засвідчується замовленнями, які сформовані Відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713), з метою виробництва продукції (товарів) та його подальшої реалізації, себто доставці на торгові точки для збуту в вищенаведених областях.
ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) є тримачем банківського (поточного) рахунку, який ідентифікується за номером IBAN, зокрема НОМЕР_5 . 
За вказаним банківським (поточним) рахунком здійснювались фінансові операції, зокрема:
- 30.01.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 16 800 гривень 00 копійок;
- 27.02.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 10 444 гривні 00 копійок;
- 27.03.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 14 200 гривень 00 копійок;
- 05.05.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 13 850 гривень 00 копійок;
- 02.06.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 13 978 гривень 00 копійок;
- 19.07.2021р. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 642 гривні 00 копійок;- 04.08.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 504 гривні 00 копійок;
- 06.08.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 10 583 гривні 00 копійок; 
- 17.09.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 601 гривня 00 копійок;
- 13.10.2021р. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 19 478 гривень 00 копійок;
- 09.11.2021р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 14 859 гривень 00 копійок;
- 17.12.2021р. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 219 гривень 00 копійок;
- 07.02.2022р. ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 16 890 гривень 00 копійок. 
Як стверджує відповідач, вищенаведені фінансові операції, дозволяють засвідчити факт системності за наслідком виконаної роботи (надання послуг/підряд (усний), себто аутсорсингу, про який Позивач в якості власних доводів зазначив в Позовній заяві про стягнення (повернення) помилково перерахованих коштів від 01.07.2024р.
Відповідач свідчить про відсутність претензій матеріального чи іншого характеру з боку Позивача протягом 2021 календарного року. 
Враховуючи вищенаведене, Відповідач свідчить, що вищенаведені правовідносини корелюються з положеннями Глави 61 "Підряд" ЦК України. 
Керуючись позовними вимогами, Відповідач не заперечує факт отримання грошових коштів від Позивача, зокрема 02.06.2023р. в розмірі 20 000 гривень 00 копійок, а також факт отримання грошових коштів до спірного періоду, який є предметом спору. 
Відновлюючи обставини подій, що виникли за наслідком правовідносин за участю ДП "Лакталіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 25593656), ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ 43611713), Позивача та Відповідача, останнім відновлено чати (діалоги) в застосунку "Viber", які вважає вирішальними в межах даних правовідносин, зокрема з наступними співрозмовниками:
- " ОСОБА_9 " н.тел. - НОМЕР_6 . Вказана особа, себто ОСОБА_8 була в трудових відносинах на базі ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ 43611713) та згідно штатного розпису ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713) перебувала на посаді менеджера. За участі даного співрозмовника, останній переконує Відповідача повернути суму грошових коштів в розмірі 20 000 гривень 00 копійок на картковий рахунок НОМЕР_7 - ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 );
- "ОСОБА_7" н.тел. - НОМЕР_8 . Вказана особа, тобто ОСОБА_7 був керівником Відповідача за час перебування останнього на посаді регіонального менеджера ДП "Лакталіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 25593656). Так, учасники (співрозмовники) даного діалогу додатково підкреслюють наявність правовідносин (в тому числі господарських) за участі ДП "Лакталіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 25593656), ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713) та Позивача;
- за наслідком проведеного діалогу з вищенаведеним співрозмовником, Відповідачем вжито заходи зі здійснення зв`язку з " ОСОБА_6 ", себто ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ). 
Так, Відповідачем, за наслідком проведених розмов, а також аналізу замовлень на виробництво продукції (товару) ТМ "БАБУСИНА" (роздруківки з поштового сервісу "mail.google.com" додаються) вирахувано суму грошових коштів, які підлягають зарахуванню за фактично виконану роботу (надані послуги / підряд (усний), яка становить 15 435 гривень 00 копійок. Керуючись попередніми домовленостями, а також власними роздумами, враховуючи до уваги борг за виконану роботу (надані послуги / підряд (усний) за період січень (01) місяць 2022 року, не порушуючи права і свободи інших людей, як відповідальний громадянин здійснив переказ надмірно сплаченої суми грошових коштів в розмірі 4 565 гривень 00 копійок (роздруківки з застосунку (сервісу) "Приват24" додається) на банківський (поточний) рахунок ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) з застосуванням коментаря "повернення", про яке порушував питання співрозмовник " ОСОБА_9 ".
Вимоги, які викладені в Заявах про повернення грошових коштів від 06.02.2024р.та 08.05.2024р. не заслуговують на увагу суду через відсутність достатніх доказів вважати реквізити, які вказані Позивачем у наведених Заявах, належними останньому. Також, з приводу телефонних дзвінків та діалогу з Позивачем, Відповідач зазначає, що жодних листувань та телефонних дзвінків не було та доводи Позивача є хибними та безпідставними. Водночас, щодо звернення Позивача до правоохоронних органів, Відповідач не заперечує цей факт та зазначає, що від останнього відібрані пояснення та в подальшому закрите кримінальне провадження за відсутністю ознак складу злочину

10.10.2024 року від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, за якою він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. 
Відповідач сам надав додаткові об`єктивні докази того, що скориставшись помилковим переказом коштів 02 червня 2023 року від ОСОБА_1 (позивача), привласнив їх, посилаючись на нібито надумані «зобов`язання» третіх осіб. 
Такий перебіг обставин додатково доводиться наступними доказами, які містяться у відповідних додатках до відзиву на позовну заяву, якщо уважно вчитатися в їх зміст. 
По-перше, повідомленнями у чаті з особою під нікнеймом «ОСОБА_9» (додаток 6 до відзиву) чітко відображено, що 02 червня 2023 року зазначений співбесідник о 10 год 49 хв поінформував Відповідача про помилковий переказ йому коштів на суму 20000 грн. від ОСОБА_1 , тобто одразу після того, коли саму безготівкову транзакцію у вигляді грошового переказу особистих коштів було здійснено о 10 год 45 хв. У той же час, опонент попередив ОСОБА_2 , що вказані «кошти чужі, їх треба повернути... їх чекають». 
По-друге, змістом чату з особою під нікнеймом «ОСОБА_7» (тобто ОСОБА_7 , як стверджує Відповідач у відзиві), відображається ситуація (додаток 7 до відзиву), коли Відповідач пред`являє своєму безпосередньому керівнику наявність надуманої «заборгованості» перед ним у минулому з боку третіх осіб, та не зважаючи на те, що опонент заперечує і спростовує це, висловив власне бажання за рахунок помилково зарахованих йому коштів ОСОБА_11 нібито її «погасити», привласнивши їх. 
По-третє, якби між ТОВ «МІЛКТЕЙСТ» ДП «Лакталіз-Україна» (код ЄДРПОУ - 25593656) були прямі договірні господарські відносини чи наявна кредиторська або дебіторська заборгованість, то ці питання вирішувались би шляхом офіційної переписки між керівниками вказаних юридичних осіб в порядку претензійно-позовної роботи у даному напрямку. 
По-четверте, у додатках до відзиву на позовну заяву гр-н ОСОБА_2 надав суду копію своєї власної трудової книжки, якою констатовано факт звільнення Відповідача з ДП «Лакталіз-Україна» (код ЄДРПОУ - 25593656) 04.04.2022 за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 
Звідси випливає те, що якщо би перед ним існувала будь-яка заборгованість з боку вказаного роботодавця у зв`язку із виконанням передбачених посадових обов`язків, на які він як аргумент посилається і завдяки яким він отримував дохід, то відповідно до статей 47 та 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день . 
По-п`яте, з того часу (04.04.2022) ні ДП «Лакталіз-Україна» (код ЄДРПОУ - 25593656), ні гр.-н ОСОБА_2 жодним чином не висував будь-яких претензій матеріального характеру до нього як до приватної особи чи навіть як до керівника ТОВ «МІЛКТЕЙСТ» (код ЄДРПОУ - 43611713). 
По-шосте, Відповідачем все-таки не надано суду прямих та допустимих доказів, які конкретно доводять наявність обґрунтованих і беззаперечних підстав заволодіння його особистими коштами, які було мною помилково перераховано зі свого власного банківського рахунку НОМЕР_9 через випадкове помилкове обрання ним за допомогою мобільного терміналу (смартфону) у персональному обліковому записі «ПРИВАТ24» з числа багатьох шаблонів цього програмного застосунку вказаного банківського сервісу поряд з реквізитами розрахункового рахунку гр.-на ОСОБА_3 саме розрахункового рахунку НОМЕР_4 , користувачем і отримувачем вищевказаних коштів якого виявився громадянин України ОСОБА_2 , що додатково свідчать про «підігнані» ним обставини з минулого у власній інтерпретації з метою виправдання своєї недобросовісної поведінки. 
Наведені доводи, на думку позивача, свідчать, що між ним та Відповідачем не було конкретних підстав, з яких би у нього виникли зобов`язання стосовно здійснення йому перерахунку коштів на суму 20 000 грн 00 коп, які у свою чергу є такими, які безпідставно набуті гр.-ном ОСОБА_2 

15.10.2024 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача на відповідь на відзив від 09.10.2024 року, за якими він просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та додатково пояснив наступне. 
Підсумовуючи доводи Позивача, що викладені у відповіді на відзив, останній помилково імплементує норми законодавства щодо безпідставно набутого майна, оскільки дані правовідносини корелюються з положеннями Глави 61 "Підряд" ЦК України. 
Також, Відповідач в черговий раз звертає увагу суду на доводи та додатки, що надані Відповідачем в межах надання пояснень на позовну заяву від 01.07.2024р., зокрема на перелік отриманих останнім грошових коштів. 
Так, у вказаному переліку фігурують наступні перекази грошових коштів від Позивача:
- 19.07.2021р. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 642 гривні 00 копійок;
- 13.10.2021р. ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 19 478 гривень 00 копійок;
- ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_2 ) здійснив переказ грошових коштів без призначення платежу в розмірі 15 219 гривень 00 копійок. 
Зазначене підтверджується доказами, не спростовується та/або не заперечується Позивачем, про що він зазначає у відповіді на відзив (абз. перший (1) - третій (3) арк. Відповіді на відзив від 09.10.2024р.). 
Також, вищенаведені обставини, на думку відповідача, свідчать, що сума грошових коштів, а саме 50 339 гривень 00 копійок, яка отримана від Позивача не є предметом спору.
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. 
Зазначена теза корелюється з наступними Постановами ВП ВС від 29.09.2020р. у справі № 378/596/16-ц та від 15.09.2022р. у справі № 910/12525/20. 
Підсумовуючи, зазначене дозволяє стверджувати, що Позивач маніпулює збігом обставин та вводить Суд в оману стосовно доцільності та обґрунтованості позову.

13.04.2025 року від відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшло письмове клопотання, за яким він не підтримав клопотання про виклик свідків. 

Відтак, суд вважає за необхідне залишити без розгляду клопотання відповідача про допит свідків, оскільки останній за письмовою заявою від 13.04.2025 року не підтримав своє клопотання, викладене у відзиві на позовну заяву від 02.10.2024 року.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності. 
Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності.
Судове засідання у справі було призначене на 13.08.2026 року на 13 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з: платіжної інструкції від 02 червня 2023 року № P24A1279474858D6279 позивач - ОСОБА_1 , як платник, перерахував зі свого рахунку НОМЕР_3 , відповідачу - ОСОБА_2 на його рахунок НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 20 000,00 грн. із призначенням платежу: переказ власних коштів. 
Зазначений факт відповідач визнав у письмовому відзиві на позовну заяву від 02.10.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відтак, факт перерахування коштів у сумі 20 000,00 грн. позивачем відповідачу є встановленим, підтверджений належним та допустимим доказом, який не викликає сумніві у його достовірності. 

Спір у цій справі фактично зводиться до правової природи цих коштів, оскільки позивач стверджує, що ці грошові кошти він помилково перерахував відповідачеві, замість ОСОБА_3 , якому мав надати позику, і такі підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, а відповідач стверджує, що між ними склалися правовідносини за договором підряду, які регулюються Главою 61 «Підряд» ЦК України і ці кошти були йому перераховані як плата виконавцю за надані послуги, тому він не повинен їх повертати. 

В обґрунтування своєї позицій позивач надав суду наступні докази.
Позивач надав нотаріально посвідчену заяву від 18.06.2024 року, яка була засвідчена Приватним нотаріусом Івано - Франківського нотаріального округу Янишевською М.М. за № 3774, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , стверджує, що на підставі укладеної домовленості з гр. ОСОБА_1 погодився надати йому безвідсоткову позику у вигляді перерахування коштів на його розрахунковий рахунок безготівкових коштів на суму 20 000,00 грн. зі своїх власних заощаджень, які він мав повернути до 01.09.2024 року. Однак ці кошти йому не були перераховані ОСОБА_1 із посиланням на помилковий переказ обумовленої суми іншому отримувачу. 
Проте таку письмову заяву суд оцінює критично, оскільки вона не може підміняти письмовий договір позики. ОСОБА_3 не був допитаний у цій справі у якості свідка, не був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 385, 386 КК України. 
Більш того, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У даному випадку сума 20 000,00 грн. більш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, відтак згідно прямої вказівки ч. 1 ст. 1047 ЦК України такий договір має укладатися у письмовій формі.
При цьому позивач не надав суду письмового договору позики, укладеного із ОСОБА_3 , тобто належного та допустимого доказу. 
Відтак ці доводи позивача не приймаються судом до уваги. 

Крім того, позивач намагався провести досудове врегулювання спору, на підтвердження чого надав суду: заяву від 06.02.2024 року про повернення грошових коштів, яка була ним направлена відповідачу і отримана останнім 19.02.2024 року, проте залишилася без задоволення. 

Позивач також надав суду скріншот із мобільного застосунку «Приват 24», з якого дійсно вбачається, що шаблони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться поряд, та помилка у отримувачі дійсно могла статися. 
Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відповідач не ставив під сумнів цей доказ, відтак у суду немає сумнівів у його відповідності оригіналу, незважаючи на неподання позивачем оригіналу електронного доказу. 
Наявність у телефонній книжці позивача абонента із ніком ОСОБА_2 підтверджує той факт, що вони дійсно були знайомі з відповідачем. Більш того, з попереднього доказу вбачається, що у позивача також були наявні його платіжні реквізити. 
Скріншот з телефону щодо переписки позивача та відповідача судом не приймається до уваги, оскільки не містить точної дати. 
Позивач, повторно направив відповідачеві письмову заяву від 08.05.2024 року про повернення коштів, що підтверджується відповідним фіскальним чеком та трекінгом, проте така заява не була отримана відповідачем. 

На обґрунтування своїх заперечень відповідач надав суду наступні докази. 
Копію трудової книжки НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_2 , з якої вбачається, що він дійсно у період з 05.10.2016 року по 04.02.2022 року працював у ДП «Лакталіс - Україна» на посадах: керівника служби з територіальних продажів, керівника служби з регіональних продажів роздрібної торгівлі, менеджера зонального. 
Згідно безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілктейст», ідентифікаційний код 43611713, місцезнаходження: АДРЕСА_2, кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_6 із часткою 100%. Керівник ОСОБА_1 . Зазначений факт не заперечується позивачем. 
З наданих роздруківок електронного листа вбачається, що: 05.01.2021 року, 14.01.2021 року, 21.01.2021 року, 01.02.2021 року, 08.04.2021 року, 22.04.2021 року, 01.04.2021 року, 25.03.2021 року, 18.03.2021 року, 11.03.2021 року, 02.2022 року на адресу відповідача дійсно надходили замовлення ТМ Бабуся на продаж сметани. 
Замовлення надходили відповідачеві навіть після дати звільнення: 16.02.2022 року, 10.02.2022 року, 09.02.2022 року, 17.02.2022 року, 24.02.2022 року, 23.02.2022 року, проте за відсутності їх тексту неможливо встановити їх зміст. 
Крім того, суд звернув увагу на той факт, що жодне із замовлень не підписано стороною, яка їх направляє. 
Тоді як, ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України чітко визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З наданих скріншотів з картки відповідача Універсальна Голд НОМЕР_11 вбачається, що 20.07.2021 року від ОСОБА_1 йому надійшли грошові кошти у розмірі 15 642,00 грн.; 1310.2021 року у сумі 19 478,00 грн., 17.12.2021 року у сумі 15 219,00 грн., тобто спірний переказ був здійснений не вперше. Крім того, йому постійно надходили грошові перекази від  ОСОБА_6 . 
З наданих відповідачем скріншотів переписки у месенджері Вайбер із абонентом ОСОБА_9 вбачається, що 02 червня 2023 року цей абонент йому повідомив, що йому помилково були направлені кошти у розмірі 20 000,00 грн. від ОСОБА_1, які він просив повернути саме йому. На що відповідач зазначив, що: «В нього із ОСОБА_6 ще не закрите питання, за час поки я працював». 
З наданих відповідачем скріншотів переписки у месенджері Вайбер із абонентом ОСОБА_7 вбачається, що 06 червня 2023 року відповідач пояснив цьому абоненту, що: «Він мені перекинув 20тис., сказав що випадково. Бонус за січень 15 435 - я йому повертаю решту. Із залишком тоді розберешся з ОСОБА_6.». 
З наданої копії переказу та скріншоту із застосунку «Приват24» вбачається, що відповідач дійсно перерахував 4 565,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 із коментарем: повернення. 
Проаналізувавши надані відповідачем докази суд дійшов висновку, що доведеним є факт, що відповідач у період із 05.10.2016 року по 04.02.2022 року працював у ДП «Лакталіс - Україна». 
Як стверджує відповідач, співпраця між ДП "Лакталіс Україна" та ТОВ "МІЛКТЕЙСТ" (код ЄДРПОУ - 43611713), відбувалася за усними домовленостями між керівниками вказаних підприємств, а відповідач був виконавцем робіт в розумінні статті 837 Цивільного кодексу України.
При цьому належними та допустимими доказами відповідачем не доведено той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» має відношення до його роботи, та саме це підприємство мало безпосередньо оплачувати цю роботу. Відповідач також не довів належними та допустимими доказами той факт, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілктейст» існували правовідносини із договору підряду у період з 05.02.2022 року по 02.06.2023 року, які б містили усі обов`язкові умови такого договору, як: зобов`язання на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), та зобов`язання замовника прийняти та оплатити виконану роботу, як це прямо передбачено ч. 1 ст. 837 ЦК України. 
Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
За відсутності погоджених між сторонами об`ємів робіт, документального підтвердження їх виконання та погодженої суми оплати за виконані роботи, неможливо встановити наявність/відсутність цивільних правовідносин між сторонами у цій справі та, відповідно, заборгованості.
Відтак слід погодитися із позивачем, що кошти у розмірі 20 000,00 грн. дійсно були ним помилково перераховані на рахунок відповідача. 
Більш того, при вирішенні цієї справи суд також враховує, що відповідач у період з 05.02.2022 року по 02.06.2023 року, тобто протягом 1 року і 4 місяців не вживав жодних заходів щодо стягнення заборгованості із позивача за надані послуги за договором підряду та жодних претензій до нього не мав.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:  договори та інші правочини;  створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;  завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;  інші юридичні факти.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.  Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:  повернення виконаного за недійсним правочином;  витребування майна власником із чужого незаконного володіння;  повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;  відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Як прямо зазначено у ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;  інше майно, якщо це встановлено законом.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимим доказами наявність підстав, передбачених у ст. 1215 ЦК України, за яких грошові кошти не підлягають поверненню, відтак слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 20 000 гривень 00 коп. як безпідставно отримані.

Що ж стосується моральної шкоди, суд зазначає наступне. 
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно із ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
Як стверджує позивач завдана моральна шкода полягає у невиправданому неповерненні Відповідачем безпідставно отриманих коштів, що вимагало досить значних зусиль, переживань і часу на відстоювання та реалізацію законних інтересів у встановленому законом порядку, а також стало причиною негативних наслідків у вигляді значного погіршення стосунків зі своїми знайомими (друзями), а також пов`язаними з цим конфліктними ситуаціями. Неправомірні дії ОСОБА_2 стали результатом вимушених змін у взаємовідносинах із оточуючими, оскільки відображений вище факт ігнорування його численних звернень до Відповідача з приводу повернення коштів чи так званого «неправомірного збагачення» за його рахунок, спонукало позивача та інших знайомих (друзів) у певній мірі відмовитися від своїх планів, а також в односторонньому порядку припинити на тривалий час комунікативне спілкування із ним, як то у випадку з ОСОБА_4 . Неповернення помилково перерахованих коштів Відповідачем порушило нормальні життєві зв`язки і стосунки з оточуючими людьми, спричинило перешкоди у продовженні активного сімейного життя, та завдало значної шкоди його набутій діловій репутації.
Проте, суд враховує, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт укладення договору позики із ОСОБА_3 . Більш того, у своїй заяві останній стверджує, що позика мала бути безвідсоткова. Відтак позивачем не доведено, що моральної шкоди завдано саме його діловій репутації та/або вона безпосередньо пов`язана із його підприємницькою діяльністю. 
Позивачем також не надано суду жодних документальних підтверджень вимушених змін у його житті, саме у зв`язку із перерахуванням цієї суми коштів. 
Суд також враховує, що позивач САМОСТІЙНО перерахував ці грошові кошти відповідачу, а відповідач, в силу правовідносин, які у них раніше склалися, що прямо підтверджується наявністю певної кількості перерахувань грошових коштів між ними, свідомо помилявся про наявність у нього правових підстав задля їх утримання. Відтак вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача символічну суму моральної шкоди у 1 гривню, що повністю відповідає правовідносинам, які склалися між сторонами у цій справі та моральних страждань позивача. 

Що ж стосується судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422, 40 грн., що підтверджено платіжними інструкціями.
Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження наданих послуг позивачем долучено Договір про надання правової допомоги від 05.05.2024 року, укладений із адвокатом Любчиком Сергієм Романовичем, предметом якого є надання правової допомоги у цивільно - правових відносинах, пов`язаних із стягненням безпідставно отриманих коштів від клієнта громадянином ОСОБА_2 , на строк до 05.11.2025 року включно. При цьому договір взагалі не містить розмір гонорару адвоката. У п 3.1 наявна лише неконкретизована домовленість про: сплату адвокату гонорару шляхом здійснення авансового платежу готівковими коштами у національній валюті в розмірі та на умовах, визначених угодою сторін, при укладенні сторонами договору. 
Крім того, позивачем надано додаткову угоду від 05.05.2024 року, за умовами п. 3 якої,сторонами було визначено, що авансовий платіж становить 10 000,00 грн., а погодинна оплата праці адвоката становить 1 000,00 грн. - в цю суму входять: отримання документів, вивчення документів та нормативно - правової бази, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення, складання і подання/надсилання адвокатських запитів, заяв, клопотань, відзивів, заперечень, пояснень, скарг, інших документів, представництво в судових та інших органах, здійснення інших дій, пов`язаних із виконанням договору, тощо. 
Додано також квитанцію від 05.05.2024 року № 435671 на суму 10 000,00 грн. про сплату витрат на правову допомогу позивачем. 
При цьому позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак відповідач не подав жодних заперечень щодо розміру цих витрат. 
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
З урахуванням викладеного та того факту, що спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій сторони - позивача, а саме: помилкового перерахування грошових коштів, відтак суд вважає за необхідне покласти судові витрати в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. саме на позивача, незалежно від результатів вирішення спору. 
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у мінімальному розмірі.
Керуючись ст.ст. 10, 89, 141, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення (повернення) помилково перерахованих коштів, - задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту - суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_12 , грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 копійок) як безпідставно отримані, а також моральну шкоду в розмірі 1,00 грн. (Одна гривня 00 копійок). 

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту - суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_12 , витрати із сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). 

Витрати на правову допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень покласти на позивача. 

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_12 .

Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту - суду невідомі. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.  Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду    Н.В. Наумова