ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2026 | Справа № 910/857/26

розглянувши справу за позовною заявою Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» (адреса: 03022, м. Київ, вул. Здановської Юлії, буд. 33/43; код ЄДРПОУ: 02011976)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артек Медікал Груп» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21; код ЄДРПОУ: 38865928)
про стягнення коштів,
у складі суду судді Погрібної С.В.
за участю секретаря судового засідання Левчук В.С.
представники сторін згідно протоколу судового засідання.

УСТАНОВИВ:
До Господарського суду міста Києва звернулося Державне некомерційне підприємство «Національний інститут раку» (далі - позивач / ДНП «Національний інститут раку») з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артек Медікал Груп» (далі - відповідач / ТОВ «Артем Медіка Груп») про стягнення пені за порушення строку поставки товару, передбаченого Договором № 368 від 03.12.2021, у розмірі 8 369 818,20 грн.
Ухвалою суду від 09.02.2026 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час на усунення недоліків.
17.02.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка прийнята судом.
Ухвалою суду від 25.02.2026 вказану позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 11.03.2026 о 10:30 год.
Підготовче засідання, призначене на 11.03.2026 о 10:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою суду від 23.03.2026 повідомлено учасників справи, що наступне підготовче засідання відбудеться 14.04.2026 о 14:30 год.
27.03.2026 відповідач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи відповідь Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» на адвокатський запит Поцелова А. О. №11-821-2026 від 25.03.2026 з додатками (вх. № 07-11/23744/26).
14.04.2026 позивач подав до суду відповіді на питання, поставлені відповідачем у відзиві на позовну заяву в порядку ст. 90 ГПК України (вх. №07-11/29022/26).
14.04.2026 представник позивача подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого засідання (вх. №07-11/29110/26).
Ухвалою суду від 14.04.2026 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Артек Медікал Груп", подане в порядку ст. 90 ГПК України; зобов`язано Державне некомерційне підприємство "Національний інститут раку" у строк до 22.04.2026 надати відповіді на питання, зазначені в ухвалі; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.05.2026 о 11:30 год.
21.04.2026 позивач подав до суду відповіді на питання, поставлені відповідачем у відзиві на позовну заяву в порядку ст. 90 ГПК України (вх. № 07-11/31495/26).
Ухвалою суду від 13.05.2026 відкладено підготовче засідання на 27.05.2026 о 14:00 год.
Підготовче засідання, призначене на 27.05.2026 о 14:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Ухвалою суду від 08.06.2026 сторони повідомлені про те, що наступне підготовче засідання відбудеться 24.06.2026 о 11:30 год.
Ухвалою суду від 24.06.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 21.07.2026 о 15:00 год.
Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за Договором № 368 від 03.12.2021 в частині своєчасної поставки товару.
10.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 07-11/18584/26), в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог.
Зазначив, що існували обставини непереборної сили, що спричинили неможливість виконання відповідачем його зобов`язань за договором у строк до 27.03.2022:
- 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України;
- Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" із 05:30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався;
- ТППУ на своєму сайті в мережі Інтернет було розміщено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., адресований "Всім кого це стосується", згідно з яким відповідно до вимог статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", ТППУ засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до вищевказаного Указу Президента України. ТППУ підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);
- місцезнаходження відповідача та місце перебування його співробітників в епіцентрі активних бойових дій за зареєстрованою адресою в м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21 призвело до вимушеного призупинення з 24.02.2022 господарської діяльності відповідача на підставі наказу директора №3-ОД «Про призупинення господарської діяльності та оголошення простою».
ТОВ «Артек Медікал Груп» листом від 06.04.2022 №06/04-3 повідомило позивача про існування форс-мажорних обставин та надало лист Торгово-промислової палати.
Також відповідач зазначив, що поставка товару неможлива за відсутності можливості у Покупця прийняти такий Товар. В даному випадку, зважаючи на неготовність та невідповідність приміщень у позивача була відсутня можливість прийняти Товар за Договором. 
Томограф магнітно-резонансний MAGNETOM Altea є складним технічним виробом та обладнанням для променевої діагностики, встановлення якого вимагає дотримання ДБН В.2.2-10:2022 «Заклади охорони здоров`я. Основні положення». 
Проте, станом на 27.03.2022 у приміщеннях Покупця, до яких мало бути доставлено та встановлено обладнання, не були завершені всі необхідні роботи та не було забезпечено дотримання всіх застосовних законних регуляцій та технічних правил. 
Відповідач не міг виконати свої обов`язки щодо поставки та монтажу обладнання за відсутності спеціально підготовленого приміщення та неготовності позивача прийняти Товар. 
Таким чином, виконання зобов`язання боржником може бути відстрочене на час прострочення кредитора, якщо останній не вчинив дій, необхідних для виконання. Тобто в такому випадку відповідач не вважається таким, що прострочив та не несе за це відповідальність, оскільки позивач не вчинив передбачених договором(направлення заявки із датою та конкретним приміщенням, готовність до прийняття товару) та таких, що випливають із суті зобов`язання(підготовка приміщення) дій.
Формулювання в п. 4.1 Договору «в межах зазначеного строку» стосується обов`язку надсилання позивачем Заявки на поставку, в якій позивач мав би відповідно до умов Договору визначити, зокрема, «дату (строк) поставки» і конкретне приміщення будівлі ДНП «НІР» та обов`язку відповідача поставити товар на підставі такої заявки у дату та у приміщення, визначені в ній.
Проте, станом на 27.03.2022 жодних заявок Постачальнику від Покупця в межах Договору не надходило. 
Щодо відсутності підстав для нарахування пені за період 28.03.2022 - 25.12.2022, у зв`язку із закінченням строку дії Договору, відповідач зазначив наступне. 
Відповідно до п. 8.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за Договором. 
Позивачем визначено наступний період нарахування пені, зокрема: з 28.03.2022 по 25.12.2022.
Однак, враховуючи закінчення строку дії Договору відсутні підстави для здійснення нарахування пені за період з 28.03.2022 по 25.12.2022.
16.03.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. №07-11/20261/26), в якій просив задовольнити позовні вимоги.
Зазначив, що лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
Відповідач не повідомив вчасно позивача про виникнення у нього форс-мажорних обставин, закінчення таких обставин та не підтвердив їх відповідною довідкою Торгово-промислової палати, що у відповідності до пункту 7.4. Договору позбавляє його права посилатись на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Умовами Договору поставки сторонами було чітко узгоджено строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару. При цьому виконання вказаного зобов`язання відповідачем, як Постачальником, не ставиться в залежність від виконання позивачем, як Покупцем, будь-яких зобов`язань, окрім авансування в розмірі 100% від загальної ціни цього Договору. 
Згідно з пунктом 4.1 Договору (у редакції, викладеній у Додатковій угоді № 1 від 03.12.2021), строк поставки товару не може перевищувати 3 місяців від дати отримання авансування Продавцем.
На підставі вказаної норми права сторони у пункті 4.1. Договору узгодили, що в межах зазначеного строку поставка Товару здійснюється партіями (окремими поставками) на підставі наданої Покупцем письмової Заявки на поставку Товару(далі - Заявка). 
Заявка оформлюється у письмовому вигляді та містить інформацію про Товар, що підлягає постачанню: найменування, одиниця виміру, кількість, сума (з ПДВ), дата (строк) поставки, інше (у разі необхідності). 
Тобто, Постачальнику надано право здійснити поставку товару достроково в межах тримісячного строку. У цьому разі поставка товару здійснюється на підставі письмової заявки позивача на поставку товару. 
Товар був поставлений 26.12.2022 відповідачем без будь-яких письмових заявок позивача, що також підтверджує хибність правової позиції відповідача щодо трактування умов пункту 4.1. Договору, викладеної у відзиві на позовну заяву.
Оскільки у вказаний строк відповідач обов`язок з поставки товару не виконав, позивачем нарахована пеня з першого дня прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, тобто з 28.03.2022.
До вказаної дати, тобто у період тримісячного строку з 28.12.2021 по 27.03.2022 пеня не нараховувалась. 
Відповідач у відзиві зазначає, що станом на 27.03.2022 Покупець не здійснив належну підготовку приміщень ДНП «Національний інститут раку» до монтажу обладнання. 
Однак, предметом цього Договору є саме поставка товару, а не здійснення монтажу обладнання чи інших пусконалагоджувальних робіт.
Таким чином, незалежно від стану підготовки приміщень, передача товару мала бути здійснена Продавцем у строки у відповідності до умов пункту 4.1 Договору (27.03.2022), тоді як питання проведення монтажу, пусконалагоджувальних робіт та шефмонтажу устаткування могли бути врегульовані сторонами додатково. 
23.03.2026 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. №07-11/22471/26), доводи яких зводяться до доводів, викладені у відзиві на позовну заяву.
В судовому засіданні 21.07.2026 судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення. 
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
16.11.2022 Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2089 реорганізовано Національний інститут раку шляхом перетворення його на Державне некомерційне підприємство «Національний інститут раку».
03.12.2021 між Національним інститутом раку (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» (далі - Продавець) укладено Договір № 368, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується протягом строку дії Договору поставити Покупцю (передати у власність) Товар визначений за кодом ДК 021:2015 - 33110000-4 Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини код НК 024:2019:37654 - Система магнітно-резонансної томографії всього тіла, з надпровідним магнітом (Магнітно-резонансний томограф), в асортименті та кількості, зазначеній в Специфікації (Додаток 1 до цього Договору), а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар (далі - Договір № 368 від 03.12.2021).
Відповідно до п. 1.2. Договору № 368 від 03.12.2021 найменування (номенклатура, асортимент), кількість, ціна Товару зазначено в Специфікації, що додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 2.1. Договору № 368 від 03.12.2021 Продавець бере на себе зобов`язання поставити (передати) Покупцю Товар належної якості та у відповідності до Специфікації, а також передати Покупцю повну інформацію про Товар з підтвердженням відповідності умовам сертифікату виробника.
Відповідно до п. 3.1. Договору № 368 від 03.12.2021 ціна цього Договору становить 46 498 990 грн, у тому числі ПДВ 3 041 990 грн. 
Товар оплачується і відпускається за цінами, вказаними в Специфікації до цього Договору.
Сторони свідчать, що до вартості Товару входять будь-які витрати Постачальника, пов`язані з виконанням умов Договору, в тому числі, але не виключно: вартість доставки, розвантаження до точного місця експлуатації кожної одиниці, вказаного Покупцем, встановлення в точному місці експлуатації кожної одиниці, вказаного Покупцем, розмитнення (в разі постачання з-за кордону), вартість тари, упаковки, маркування, монтажу, зберігання, первинного інструктажу персоналу, гарантійного та сервісного обслуговування, запасні частини, комплектація, заготівельно-складські витрати, пусконалагоджувальні роботи та шефмонтаж устаткування (спеціалізований технічний нагляд представника виробника (або постачальника) обладнання) тощо за цим Договором включено у вартість Товару та не підлягають додатковій оплаті.
В разі не виконання Постачальником зобов`язань (зазначених вище), що входять до вартості Товару, Покупець вправі залучити для цього інших осіб, а Постачальник зобов`язується протягом 7 (семи) днів з дня відповідної вимоги Покупця відшкодувати Покупцеві відповідні витрати.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 368 від 03.12.2021 строк поставки Товару до 28.12.2021. В межах зазначеного строку поставка Товару здійснюється партіями (окремими поставками), на підставі наданої Покупцем письмової Заявки на поставку Товару (далі - Заявка). Заявка оформлюється у письмовому вигляді та містить інформацію про Товар, що підлягає постачанню: найменування, одиниця виміру, кількість, сума (з ПДВ), дата (строк) поставки, інше (у разі необхідності). 
Відповідно до п. 4.2. Договору № 368 від 03.12.2021 заявка направляється Продавцю за допомогою інтерактивного способу зв`язку за адресою (контактами) зазначеною в Розділі 13 цього Договору (у вигляді скан-копії на електронну пошту) та/або загальним поштовим зв`язком (поштове відправлення) або нарочно з обов`язковою відміткою про отримання представником Продавця. 
Відповідно до п. 4.4. Договору № 368 від 03.12.2021 місце поставки товару: Україна, місто Київ, вулиця Ломоносова 33/43 (приміщення деталізується у письмовій заявці Покупця). 
Відповідно до п. 4.6. Договору № 368 від 03.12.2021 датою поставки Товару вважається дата передачі Продавцем Покупцю Товару згідно з підписаною Сторонами видатковою накладною. 
Відповідно до п. 4.7. Договору № 368 від 03.12.2021 право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця після підписання Сторонами видаткової накладної.
Відповідно до п.п. 5.1.2. п. 5.1. Договору № 368 від 03.12.2021 на умовах, визначених цим Договором, Покупець зобов`язується: приймати належним чином поставлений Товар згідно видаткової накладної, в порядку та на умовах, визначених цим Договором
Відповідно до пп. 5.3.1., 5.3.4., 5.3.5. п. 5.1. Договору № 368 від 03.12.2021 на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується: поставити Покупцю Товар в кількості та якості, погодженому Сторонами відповідно до умов цього Договору та Додатків до нього; поставити Товар, зазначений в Специфікації, в тому числі передати оформлені в установленому законом порядку супровідні документи. провести кваліфікований інструктаж або навчання працівників Покупця по користуванню Товаром.
Відповідно до п. 6.1. Договору № 368 від 03.12.2021 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором. 
Відповідно до п. 6.2. Договору № 368 від 03.12.2021 за порушення строків поставки товару Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з поставки якого допущено прострочення, за кожний календарний день такого прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості. 
Відповідно до п. 7.1. Договору № 368 від 03.12.2021 Сторони не несуть відповідальність за неналежне виконання умов даного договору у випадку настання форс-мажорних обставин, а саме пожежі, землетрусу, повені, або іншого стихійного лиха, війни, а також обставин, які знаходяться поза контролем сторін, в тому числі прийняття закону і (або) іншого нормативного акту, який забороняє будь-яку дію, передбачену даним договором. Настання форс-мажорних обставин повинно підтверджуватися відповідною довідкою Торгово-промислової палати. 
Відповідно до п. 7.2. Договору № 368 від 03.12.2021 Сторона, яка знаходиться під впливом форс-мажорних обставин, повинна повідомити про це іншу сторону протягом 3 днів з моменту, як їй стало відомо про такі обставини. Після закінчення дії форс-мажорних обставин, сторона, яка знаходилася під їх впливом, повинна повідомити про це іншу сторону протягом 3 днів з моменту припинення даних обставин. 
Відповідно до п. 7.3. Договору № 368 від 03.12.2021 виникнення форс-мажорних обставин, збільшує строк виконання зобов`язань по даному договору на строк, який відповідає строку дії цих обставин і строку на усунення їх дії. 
Відповідно до п. 7.4. Договору № 368 від 03.12.2021 неповідомлення, неналежне або несвоєчасне повідомлення позбавляє Сторону права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань. 
Відповідно до п. 7.5. Договору № 368 від 03.12.2021 у разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір.
Відповідно до п. 8.1. Договору № 368 від 03.12.2021 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за Договором. 
Відповідно до п. 8.2. Договору № 368 від 03.12.2021 дія Договору може бути припинена достроково в таких випадках: за взаємною згодою сторін; за односторонньою відмовою Покупця відповідно до цього Договору; у випадку ліквідації або банкрутства однієї або обох Сторін; в інших випадках, передбачених законодавством та/або цим Договором. 
Відповідно до п. 8.3. Договору № 368 від 03.12.2021 дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку. 
Відповідно до п. 8.4. Договору № 368 від 03.12.2021 закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.
Відповідно до Специфікації (Додатку № 1) до Договору № 368 від 03.12.2021 продавець зобов`язується протягом строку дії Договору поставити Покупцю (передати у власність) Томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea, загальною вартістю 46 498 990 грн з ПДВ.
03.12.2021 між Національним інститутом раку (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» (далі - Продавець) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 368 від 03.12.2021, відповідно до п. 1 якої Сторони домовилися викласти абз. 6 п. 3.3 Розділу 3 Договору «Ціна договору та порядок розрахунку» у наступній редакції: «Покупець здійснює авансування в розмірі 100 % від загальної ціни цього договору, що складає 46 498 990 грн, в т.ч. ПДВ 7 (сім) % - 3 041 990 грн, що сплачується Покупцем на підставі рахунка - фактури протягом 10 (десяти) робочих днів за наявності відповідних асигнувань.».
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 до Договору № 368 від 03.12.2021 Сторони домовилися викласти абз. 7 п. 3.3 Розділу 3 Договору «Ціна договору та порядок розрахунку» у наступній редакції: «Авансування здійснюється на строк не більше 3 місяців з дня отримання коштів Продавцем на розрахунковий рахунок, відкритий в органах ДКСУ, та зазначений у реквізитах до договору.».
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 до Договору № 368 від 03.12.2021 Сторони домовилися викласти п. 4.1. Договору «Поставка товару» у наступній редакції: « 4.1. строк поставки Товару не може перевищути 3 місяців від дати отримання авансування Продавцем. В межах зазначеного строку поставка Товару здійснюється партіями (окремими поставками) на підставі наданої Покупцем письмової Заявки на поставку Товару (далі - Заявка). Заявка оформлюється у письмовому вигляді та містить інформацію про Товар, що підлягає постачанню: найменування, одиниця виміру, кількість, сума (з ПДВ), дата (строк) поставки, інше (у разі необхідності).».
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 1 до Договору № 368 від 03.12.2021 всі інші умови Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.
28.12.2021 Національний інститут раку перерахував ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» грошові кошти у розмірі 46 498 990 грн, призначення платежу: попередня оплата за медичне обладнання томограф, рах. № 19 від 23.12.2021, Договір № 368 від 03.12.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 24.12.2021.
Відповідно до Наказу ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» № 3-ОД від 24.02.2022 «Про призупинення господарської діяльності та оголошення простою» у зв`язку зі вторгненням військ Російської Федерації та територію суверенної України, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та з огляду на очевидну небезпеку для життя і здоров`я працівників через масовані ракетні обстріли, а також неможливістю забезпечити безпечні умови праці під час військових дій, керуючись нормами Кодексу законів про працю України (ст. 113) зупинено господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕК МЕДІКАЛ КРУП» з 24.02.2022 до моменту завершення обставин, що унеможливлюють діяльність. 
06.04.2022 ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» листом № 06/04-3 повідомило Національний інститут раку про неможливість виконання своїх зобов`язань за договором №368 від 03.12.2021 у встановлені Договором строки внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
10.06.2022 ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» листом № 16/06 повідомило Національний інститут раку, що на виконання укладеного договору від 03.12.2021 № 368 за інформацію виробника томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea буде відвантажений на початку вересня 2022 року.
У зв`язку із складним технологічним процесом підготовки приміщення та встановлення у ньому спеціалізованого обладнання - системи кондиціювання та вентиляції, РЧ - кабіни та іншого, просили до 04 липня п.р. здати відповідне приміщення для встановлення МРТ у належному стані (повний демонтаж старої системи із РЧ-кабіною та іншим обладнанням) для проведення проектних робіт інженерами ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» та ТОВ «Сименс Медицина».
У випадку неготовності приміщення до проектних робіт до вказаної дати, виробник обладнання має право перенести дату відвантаження МРТ на листопад-грудень 2022 року.
26.12.2022 ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» поставив ДНП «Національний інститут раку» томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea, загальною вартістю 46 498 990 грн з ПДВ, що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною № ІР-5 від 26.12.2022.
24.10.2025 Державна аудиторська служба України листом № 2501/2025 направило Державному некомерційному підприємству «Національний інститут раку» лист про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, в якому зазначило, що Державна аудиторська служба України відповідно до пункту 2.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2025 року провела ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» (далі - Інститут, Підприємство) за період з 01 січня 2021 року по 31 травня 2025 року, за результатами якої склала акт від 25 вересня 2025 року № 000400-21/75. 
Під час ревізії виявлені порушення законодавства, які станом на дату написання вимог про усунення порушень не усунуто, зокрема: 
Через невжиття Інститутом заходів щодо відповідальності суб`єктів господарювання внаслідок неналежного виконання умов договорів про закупівлю медичного обладнання та виробів медичного призначення і застосування до них штрафних санкцій (пені), як це передбачено вимогами частини другої статті 67, частини першої статті 173, частин першої та другої статті 193, частини другої статті 231 Господарського кодексу України (в період його чинності), Інститутом ненараховано та недоотримано коштів (штрафних санкцій та пені) від постачальників товарів за порушення договірних зобов`язань на загальну суму 44 992 692,89 грн, що призвело до втрат на вказану суму, та відповідно, не перераховано і недоотримано таких надходжень загальним фондом державного бюджету.
З метою повного усунення виявлених порушень, запобігання їхньому виникненню надалі, на підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, Держаудитслужба вимагає: 
1. Опрацювати матеріали ревізії, розглянути питання про притягнення до встановленої законом відповідальності працівників Інституту, які допустили зазначені порушення; 
2. Забезпечити проведення претензійно-позовної роботи Інститутом із суб`єктами господарювання щодо відшкодування штрафних санкцій (пені) внаслідок неналежного виконання ними умов договорів про закупівлю медичного обладнання та виробів медичного призначення на загальну суму 44 992 692,89 грн, та перерахування їх до державного бюджету; 
18.11.2025 ДНП «Національний інститут раку», у зв`язку з порушенням строків поставки Товару, направив ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» претензію № 11-3073-2025 про сплату штрафних санкцій за Договором № 368 від 03.12.2021 у розмірі 8 369 818,20 грн.
03.12.2025 ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» у відповіді на претензію ДНП «Національний інститут раку» від 18.11.2025 листом № 138/12 повідомило останнього, що прострочення поставки Товару зумовлено об`єктивними обставинами, які на залежали від Постачальника, оскільки через неготовність приміщення Покупця, товариство не мало можливості належним чином завершити виконання своїх зобов`язань за Договором в повному обсязі.
Суд враховує, що матеріали справи містять заяву свідка - директора ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» ОСОБА_1 від 26.02.2026, подану в порядку ст. 88 ГПК України, в якій остання повідомляє, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022, строк виконання ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» зобов`язань за Договором № 368 від 03.12.2021 припав безпосередньо на виникнення та існування обставин непереборної сили. Усвідомлюючи важливість виконання зобов`язань та необхідність повідомлення про настання форс-мажорних обставин, вона підготувала Листи № 06/04/1, №06/04-2, №06/04-3 від 06.04.2022, в яких ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» повідомляло про дію форс-мажорних обставин та гарантувало, що постачання товару буде здійснено за першої ж можливості поновлення роботи.
Враховуючи те, що 06.04.2022 вона перебувала у місті Києві, вказані листи вона відвезла до Національного інституту раку за адресою: 03022, Україна, місто Київ, вулиця Здановської Юлії (на той час - Ломоносова), будинок 33/43. Вказані листи вона наручно (особисто) передала ОСОБА_2 і, на скільки вона пам`ятає, в кабінеті 502, проте жодних відміток про отримання не отримала. Підписаний з боку Національного інституту раку примірник також не повернуто.
25.03.2026 ДНП «Національний інститут раку» у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» листом № 11-821-2026 повідомило, що ремонтні роботи в приміщеннях Національного інституту раку для встановлення (монтажу) ангіографічної рентгенівської стаціонарної цифрової системи Artis Q ceiling (1 комплект), томографу комп`ютерного SOMATOM go.Sim (1 комплект) та томографу комп`ютерного SOMATOM go.Top (1 комплект) було завершено 27.12.2022, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року за договором № 260 від 12.12.2022. 
Для встановлення (монтажу) томографа магнітно - резонансного MAGNETOM Altea (1 комплект) ремонтні роботи в приміщеннях Національного інституту раку було завершено 27.12.2022, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року за договором № 261 від 12.12.2022.
Суд враховує, що зазначені довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року та акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року за договором № 261 від 12.12.2022 долучені до матеріалів справи.
Приймаючи рішення суд виходить з наступного:
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами статті 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 50 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати Від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду на проектні та пошукові роботи.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 599 ЦК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.
Суд зауважує, що у разі здійснення підприємницької діяльності відповідач має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/2376/18.
Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Судом встановлено, що 03.12.2021 між Національним інститутом раку (далі - Покупець) та ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» (далі - Продавець) укладено Договір № 368, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язався протягом строку дії Договору поставити Покупцю (передати у власність) Томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea, загальною вартістю 46 498 990 грн з ПДВ, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.
Пунктом 4.1. Договору № 368 від 03.12.2021 сторонами було погоджено, що строк поставки Товару здійснюється до 28.12.2021. 
В подальшому, між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 368 від 03.12.2021, відповідно до п. 3 якої, сторони узгодили, що строк поставки Товару не може перевищувати 3 місяців від дати отримання авансування Продавцем. 
28.12.2021 Національний інститут раку перерахував ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» грошові кошти у розмірі 46 498 990,00 грн, призначення платежу: попередня оплата за медичне обладнання томограф, рах. № 19 від 23.12.2021, Договір № 368 від 03.12.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 24.12.2021.
Отже, ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» зобов`язалося поставити Національному інституту раку Томографу магнітно - резонансний MAGNETOM Altea, загальною вартістю 46 498 990,00 грн з ПДВ не пізніше 3 місяців, починаючи з 28.12.2021.
Однак, ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» поставив ДНП «Національний інститут раку» томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea, загальною вартістю 46 498 990,00 грн з ПДВ лише 26.12.2022, що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною № ІР-5 від 26.12.2022 та не заперечується сторонами.
У зв`язку з порушенням строків поставки Товару, позивачем нарахована пеня, з урахуванням п. 6.2 Договору, за період з 28.03.2022 по 25.12.2022 у розмірі 8 369 818,20 грн.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що порушення строку зобов`язання відбулося внаслідок: військової агресії Російської Федерації проти України; запровадження в України воєнного стану; призупинення господарської діяльності відповідача; неможливості позивача прийняти, визначений умовами Договору, Товар; не надання позивачем заявки на поставку товару.
Також зазначив, що відсутні підстави для нарахування пені за період 28.03.2022 - 25.12.2022, у зв`язку із закінченням строку дії Договору.
Щодо посилання відповідача на неможливість виконання ним свого обов`язку з поставки товару до моменту отримання відповідної заявки позивача, суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу відповідача, що передбачені договором письмові заявки Покупця за своєю суттю є лише підставою для здійснення Постачальником поставки товару у певній кількості і у зручний Покупцю термін в межах дії строку договору, фактично є правом Покупця, яке він міг реалізувати в межах строку дії договору з метою виконання свого передбаченого договором обов`язку з прийняття товару. Передбачена договором заявка на поставку товару не є за своєю суттю замовленням товару, оскільки таким замовленням є фактично сам договір.
В свою чергу, у п.п. 4.4., 4.5. Договору № 368 від 03.12.2021 сторони погодили умови та місце поставки; у специфікації до договору (додаток № 1) - найменування (асортимент) та кількість товару; у п. 3 додаткової угоди № 1 - кінцевий строк поставки товару, який не може перевищувати 3 місяців від дати отримання авансування продавцем. 
Крім того, з системного тлумачення пункту 4.1. Договору № 368 від 03.12.2021 та п. 3 додаткової угоди № 1 вбачається, що обов`язок з поставки всього обсягу товару не пов`язаний з наданням позивачем спірної заявки, оскільки сторони передбачали, що в межах зазначеного строку поставка товару на підставі заявок позивача здійснюється саме партіями. Тобто, необхідність подання позивачем такої заявки пов`язується саме у випадку дострокового виконання Товариством обов`язку з поставки партії товару, а не всієї його кількості.
При цьому, відсутність заявок Покупця на поставку товару, на що відповідач посилався як на підставу неможливості виконання ним свого зобов`язання за договором, не завадило відповідачу поставити весь обумовлений договором товар 26.12.2022 без отримання такої заявки з боку позивача.
За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності з боку Покупця заявок на отримання товару як беззмістовні та необґрунтовані. 
Крім того, суд відхиляє заперечення відповідача про відсутність підстав для нарахування пені, у зв`язку з закінченням строку дії вказаного правочину 31.12.2021, оскільки пунктом 8.1. Договору № 368 від 03.12.2021 чітко визначено, що вказаний правочин діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за договором.
Отже, момент закінчення терміну дії вказаного правочину пов`язується саме з моментом виконання сторонами покладених на них зобов`язань, а саме: для позивача - моментом прийняття й та оплати товару; для відповідача - поставка обумовленого товару в установленому договором порядку та строки.
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Аналізуючи наведене, суд зазначає, що "строк дії договору" та "строк/термін виконання зобов`язання" за своїм юридичним змістом не є тотожними поняттями, та в залежності від умов договору, укладеного між сторонами, останні можуть як співпадати між собою, так і бути відмінними один від одного.
Припинення зобов`язання слід відрізняти від закінчення строку дії договору. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом (п. 68 постанови Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 908/288/20).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
На момент закінчення договору у відповідача існувало невиконане зобов`язання з поставки товару загальною вартістю 46 498 990 грн.
Суд наголошує, що зобов`язання з поставки товару на суму 46 498 990,00 грн продовжувало існувати навіть після закінчення строку договору (31.12.2021) до поки воно не буде припинене на підставах, встановлених договором або законом.
Після закінчення строку дії договору сторони все ще мають відповідальність за порушення договірних умов, що мали місце впродовж дії договору. Проте, нарахування пені за період після закінчення строку дії договору можливе тільки у разі, якщо зобов`язання не припинено (продовжує існувати, а кредитор вимагає виконання його обов`язку від боржника, який не виконав свої зобов`язання вчасно під час дії договору) й особа не звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 4 ст. 14 ЦК України). Наприклад, боржник звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення боржника втратило для кредитора інтерес (ст. 622 ЦК України).
Якщо ж після закінчення строку дії договору кредитор не відмовляється від прийняття виконання (дозволяє завершити роботи, тобто не втратив інтерес до виконання зобов`язання), але й одночасно не вчиняє дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку, то у такому разі прострочення боржника не настає, що обумовлює неможливість нарахування пені.
Наведене випливає із змісту ст.ст. 612, 613 ЦК України. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК України). Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч. 2 ст. 613 ЦК України).
Крім того, слід зазначити, що у разі закінчення строку дії Договору покупець має право вимагати від продавця виконання ним своїх зобов`язань за Договором у повному обсязі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами в Договорі для його виконання, зокрема, має право вимагати як поставки товару, так і сплати суми пені за прострочення строку поставки такого товару.
Судом враховано, що первісна редакція договору (до моменту внесення до нього змін Додатковою угодою № 1) передбачала строк поставки товару до 28.12.2021.
У свою чергу, тлумачення умов договору щодо закінчення строку його дії саме 31.12.2021, з урахуванням внесених до нього Додатковою угодою № 1 змін щодо строку постачання товару (протягом 3-х місяців з моменту 100 % авансування), фактично нівелює можливість виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку саме в період терміну дії вказаного правочину.
Враховуючи те, що відповідач виконав покладене на нього зобов`язання з поставки обумовленого товару лише 26.12.2022, твердження відповідача про припинення дії договору 31.12.2021 є необґрунтованими та не відповідають встановленим судом обставинам справи.
Щодо форс-мажорних обставин, які підтверджуються загальним офіційним листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 (розміщений на сайті ТПП України 28.02.2022), яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведені ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Форс-мажорна обставина звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань та характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені у договорі.
Згідно зі статтею 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності.
Тож, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку.
Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.
Суд звертає увагу, що повідомлення Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року, викладене в листі № 2024/02.0-7.1, не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність обставин непереборної сили, оскільки у ньому не зазначено, яким чином відповідні форс-мажорні обставини впливають на спірне зобов`язання. 
Вказане повідомлення також не є довідкою Торгово-промислової плати, передбаченою пунктом 7.1. укладеного між сторонами Договору від 03.12.2021 № 368, оскільки вказаний лист адресований "Всім, кого це стосується", тобто, необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. 
Крім того, такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.
У свою чергу, суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" з 05:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений й триває на час прийняття судом рішення в даній справі.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим військового стану").
Суд наголошує на тому, що початок 24.02.2022 повномасштабного вторгнення Російської Федерації та ведення активних воєнних дій у місті Києві та Київській області є загальновідомим фактом, так само як і обставини тимчасового припинення здійснення господарської діяльності підприємств, розташованих на території ведення воєнних дій.
Як зазначав відповідач у своєму відзиві, ведення бойових дій та окупація частини Київської області призвели до призупинення господарської діяльності відповідача, а також унеможливлювали побудову будь-яких логістичних маршрутів для поставки товару в місто Київ. Вказані обставини відповідач не міг передбачити та не міг запобігти наслідкам таких обставин при найвищому ступені обачливості й застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та в подальшому наказу Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376 вся територія міста Києва (UA80000000000093317) визначена такою, на якій велися бойові дії з 24.02.2022 по 30.04.2022. У той же час, остаточною датою припинення бойових дій на території Київської області було 01.04.2022, а датою завершення бойових дій на всій території міста Києва було 30.04.2022.
Отже, з урахуванням місцезнаходження позивача та відповідача, принаймні до 30.04.2022 (дати повного припинення ведення бойових дій на території Київської області та міста Києва), відповідач був позбавлений можливості доставити позивачу обумовлений товар, внаслідок блокування логістичних маршрутів, які пролягали на вищевказаній території, тощо.
При цьому, судом враховано, що відповідач вжив належних заходів з метою попередження позивача про неможливість своєчасного виконання зобов`язання з поставки товару шляхом вручення повноважному представнику Національного інституту раку листа від 06.04.2022 №06/04-3, що підтверджується, наявною в матеріалах справи нотаріально засвідченою копією заяви свідка директора ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» ОСОБА_1 .
Доказів протилежного позивачем не надано та зазначеного належними доказами не спростував.
Відтак, матеріалами справи підтверджується факт належного повідомлення позивача про затримку поставки товару в порядку, встановленому пунктом 7.2. Договору від 03.12.2021 № 368, а також настання для відповідача обставин непереборної сили, починаючи з 24.02.2022 по, щонайменше, квітень 2022 року та, як наслідок, відсутність його вини в порушенні спірного зобов`язання у цей період.
В свою чергу, наказ ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» від 24.02.2022 № 04/02 "Про призупинення господарської діяльності та оголошення простою" сам по собі не є належним доказом настання обставин непереборної сили.
Відповідачем не зазначено дату з якої Товариство відновило свою господарську діяльність після оголошеного простою. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.
Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідач у встановленому договором та законом порядку не довів існування форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах у період з 01.05.2022 по 25.12.2022 (день, що передує дню поставки товару).
В свою чергу, судом враховано, що період прострочення з 01.05.2022 по 25.12.2022 становить більше 180 днів прострочення, за які позивачем була нарахована пеня, та, як наслідок, становить розмір пені більший ніж нараховано позивачем.
Однак, оскільки відповідно ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, то до стягнення з відповідача підлягає пеня, нарахована позивачем за період прострочення 180 днів у розмірі 8 369 818,20 грн.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Судом встановлено, що томограф магнітно - резонансний MAGNETOM Altea є складними технічними обладнанням, встановлення якого вимагає дотримання будівельних вимог до підготовки приміщень, виконання яких є обов`язковими для монтажу та подальшого введення в експлуатацію.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не міг прийняти медичне обладнання раніше грудня 2022 року через відсутність приміщень, в яких можна було встановити таке обладнання.
Так, ДНП «Національний інститут раку» 25.03.2026 у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП» листом № 11-821-2026 повідомило, що ремонтні роботи в приміщеннях Національного інституту раку для встановлення (монтажу) томографа магнітно - резонансного MAGNETOM Altea (1 комплект) ремонтні роботи в приміщеннях Національного інституту раку було завершено 27.12.2022, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2022 року та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року за договором № 261 від 12.12.2022.
Крім цього, у заяві свідка від 21.04.2022 керівник позивача Крулько С.І. зазначив, що станом на 27.03.2022 приміщення Національного інституту раку для здійснення пусконалагоджувальних та монтажних робіт, введення медичного обладнання в експлуатацію не були підготовлені відповідно до вимог ДБН В2.2- 10:2022 «Заклади охорони здоров`я. Основні положення» та технічних документів виробника. Водночас, позивач мав можливість забезпечити прийняття зазначеного медичного обладнання в упаковці з його тимчасовим розміщенням в іншому приміщенні Національного інституту раку на період виконання необхідних підготовчих робіт у приміщенні, де мала бути розміщена томографу магнітнорезонансного MAGNETON Altea або передати його на відповідальне зберігання у межах строку, визначеного Договором, а саме з 28.12.2021 по 27.03.2022.
Відповідно до глави 24 Господарського кодексу України (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.
За своєю правовою природою пеня (ч. 3 ст. 549 ЦК України) є штрафною санкцією, яка може застосовуватись до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Нормами ЦК України сплату неустойки визначено як один із видів забезпечення виконання зобов`язань, встановлених договором або законом, та одночасно з цим - як один із встановлених договором або законом правових наслідків порушення зобов`язання. Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 18 березня 2026 року в справі № 924/567/25.
Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний для нього тягар і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Вказану правову позицію викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 та в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 4 лютого 2020 року в справі № 918/116/19, від 19 січня 2024 року в справі № 911/2269/22.
Таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 2 листопада 2021 року в справі № 910/14591/21, від 19 січня 2024 року в справі № 911/2269/22.
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 зі справи №902/417/18).
Згідно з частиною першою ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, вирішуючи таке питання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Разом із цим, ні у зазначеній нормі, ні в інших нормах чинного законодавства України, не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20.
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 04.02.2026 у cправі № 910/16319/24.
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного виконання зобов`язання не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 19.01.2024 № 911/2269/22.
Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій, тощо.
З огляду на викладене, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.
За встановлених у справі обставин, суд враховує, що відповідачем було виконано своє зобов`язання за Договором № 369 від 03.12.2021 у повному обсязі та поставлено позивачу Товар, хоча і з простроченням; позивачем не надано до суду доказів понесення збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором; пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а тому при зменшенні її розміру позивач не зазнає значних негативних наслідків в своєму фінансовому становищі.
Також суд враховує, що в період з 24.02.2022 по квітень 2022 року територія міста Києва та Київської області була територією активних бойових дій, що вплинуло на строк поставки товару; приміщення Національного інституту раку для здійснення пусконалагоджувальних та монтажних робіт, введення медичного обладнання в експлуатацію не були підготовлені відповідно до вимог ДБН В2.2- 10:2022 «Заклади охорони здоров`я. Основні положення» та технічних документів виробника станом на дату поставки за Договором та Додаткової угоди до нього; позивач у період з кінця березня 2022 року по грудень 2022 року не звертався до відповідача з претензіями та повідомленнями про необхідність негайного виконання поставки; будь-які зауваження та претензії щодо невиконання відповідачем покладеного на нього зобов`язання у період кінця березня 2022 року по грудень 2022 року не заявлялись; позивач не звертався до відповідача з відповідними вимогами чи претензіями про сплату штрафних санкцій протягом більше трьох років з моменту вчинення відповідачем порушення умов Договору, а тому оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, до 370 000 грн, що відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК України), а також забезпечить дотримання балансу інтересів обох сторін.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями статті 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артек Медікал Груп» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21; код ЄДРПОУ: 38865928) на користь Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» (адреса: 03022, м. Київ, вул. Здановської Юлії, буд. 33/43; код ЄДРПОУ: 02011976) 370 000,00 грн пені за порушення строку поставки товару, передбаченого Договором № 368 від 03.12.2021 та судовий збір у розмірі 4 439,35 грн.
Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.
3. Відмовити у задоволені решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.
Повний текст рішення складено 30.07.2026.

Суддя Світлана ПОГРІБНА