ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 199/6256/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року (суддя Рянська В.В.) в адміністративній справі №199/6256/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,- 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернулася до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якому просила скасувати постанову № 004743 від 12.07.2023 про застосування до неї адміністративного-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.06.2023 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було здійснено перевірку належного позивачу транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням чоловіка позивача ОСОБА_2 , який згідно з товарно-транспортною накладною (ТТН) № ТМ-4094 від 27.06.2023 перевозив пісок, придбаний для проведення будівельних робіт у належному їм домоволодінні. Ні позивач, ні її чоловік не здійснюють підприємницьку діяльність, а саме не є перевізниками. Під час перевірки посадові особи відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті пред`явили вимогу про надання індивідуальної контрольної книжки водія. Акт проведення перевірки у присутності ОСОБА_2 не складався, про існування акта позивачу стало відомо після його отримання 15.07.2023 разом із повідомленням про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначений на 12.07.2023. В акті перевірки відсутні відомості про свідків. Оскільки позивач не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не мала можливості надати пояснення під час її розгляду та скористатися правничою допомогою. 21.07.2023 позивач отримала копію оскаржуваної постанови, яку вважає протиправною.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 004743 від 12.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 . Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що згідно з актом №003753 від 27.06.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеним старшими державними інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, 27.06.2023 о 12:30 год. на а/д Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, на підставі направлення на рейдову перевірку № 014524 від 23.06.2023 було проведено перевірку транспортного засобу марки КАМАЗ-вантажний самоскид, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 19.02.2022 ТСЦ 1241. Згідно з ТТН № ТМ-4094 від 27.06.2023 автомобільний перевізник – ОСОБА_2 . Під час перевірки виявлено відсутність індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_2 , що є порушенням ст. 34 Закону України “Про автомобільний транспорт”, п. 6.3 наказу МТЗУ № 340 від 07.06.2010. Відповідальність за вказане порушення передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону (індивідуальної контрольної книжки водія). В акті зазначено, що водій відмовився від підпису та надання пояснень.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.07.2014 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки КАМАЗ, моделі 5511, номерний знак НОМЕР_1 . 
У товарно-транспортній накладній (форма № 1-ТН) № ТМ-4094 від 27.06.2023 зазначено, зокрема, відомості про автомобіль номерний знак НОМЕР_1 , автомобільного перевізника, замовника та вантажоодержувача, водія – ОСОБА_2 , вантажовідправника – ФОП ОСОБА_3 , пункт навантаження – с. Балівка, Балівське родовище пісків, відомості про вантаж - пісок 18,94 т, відомості про пункт розвантаження не заповнено. 
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим повторно 26.07.2023 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зареєстровано 14.10.2000.
12.07.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004743, якою за результатами розгляду справи про порушення ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за допущене 27.06.2023 о 12:30 год. на а/д Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, 28 км + 140м порушення ст.ст. 34, 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, що підтверджується актом № 003753 від 27.06.2023.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно абз.1 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що «За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: …перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;…».
Відповідно статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що «Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженим наказом Міністерства транспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 передбачено, що « 1.3. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
…1.5. У цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні:
…контрольний пристрій (тахограф) обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для відображення, реєстрації, друку, зберігання та виведення в автоматичному або напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів (у тому числі їхню швидкість) та про певні періоди роботи та відпочинку їхніх водіїв;…».
Як вбачається з матеріалів справи під час перевірки водій не надав інспектору індивідуальну контрольну книжку водія, що підтверджено і актом перевірки.
Водночас в спірному випадку слід визначити до кого саме слід застосувати штраф.
Так, у постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20 Верховний Суд, вирішуючи питання щодо визначення належного суб`єкта, відповідального за порушення законодавства про автомобільний транспорт зауважував на тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. При цьому, автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися) або зі слів водія.
Аналогічні висновки за схожих обставин справи викладені Верховним Судом у постанові від 12.10.2023 у справі № 280/3520/22.
Тобто, положення статті 60 Закону № 2344-III не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 у справі № 620/18215/21).
При цьому, на підставі самих лише реєстраційних документів на транспортний засіб не можливо визначити суб`єкта, який має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці перевірки, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за результатами розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки і саме під час її розгляду і має бути встановлений суб`єкт, який в розумінні частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ має нести відповідальність за порушення вимог цього Закону.
У постанові від 23.08.2023 у справі № 600/1407/22-а за схожих обставин справи Верховний Суд зауважив, що автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III). Надання послуги з перевезення вантажів може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої частиною першої статті 60 Закону № 2344-III.
Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Зі змісту товарно-транспортної накладної (форма № 1-ТН) № ТМ-4094 від 27.06.2023, наданої під час перевірки, встановлено, що перевізником, замовником, вантажоодержувачем та водієм у ній зазначено ОСОБА_2 , який є чоловіком позивача (власника транспортного засобу, що перевірявся).
Відповідачем не доведено використання вказаного транспортного засобу для перевезень вантажів позивачем ОСОБА_1 27.06.2023 як автомобільним перевізником.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 03.12.2007 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, з 14.12.2018 стан – припинено.
Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови № 004743 від 12.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 17000 грн.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова