Справа № 615/1004/26
Провадження № 3/615/372/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

14.05.2026 року о 08 год 50 хв. в м. Валки, на автодорозі М-03 430 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить огляд на стан сп`яніння, який проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, тест №749, результат – 0,86 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №665447.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся. 
Захисник Козловська Т.В. в судовому засіданні просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування клопотання про закриття провадження зазначила, що процедура огляду за допомогою приладу Drager та отримання цього результату має істотні порушення. У протоколі про адміністративне правопорушення час керування транспортним засобом зазначено 08:50, тоді як відеозапис із бодікамери працівника поліції починається лише о 08:57, тобто вже на етапі фактичного проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, відеозапис не фіксує первинне спілкування з особою, момент встановлення конкретних ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав, порядок пропозиції пройти огляд, а також пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Відеозапис із бодікамери не підтверджує законність усієї процедури, оскільки починається вже тоді, коли ключові процесуальні дії залишилися поза межами відеофіксації. За таких умов неможливо перевірити, чи були у працівників поліції законні підстави для проведення огляду, чи дотримано порядок, передбачений ст. 266 КУпАП, та чи була згода особи на огляд і результат огляду належною, добровільною та усвідомленою. 
Крім того, захисник вказує, що до матеріалів справи долучено відеозапис, здійснений за допомогою мобільного телефону. Однак цей відеозапис не містить дати та часу його створення, не дає можливості встановити точний час відеофіксації, джерело походження запису, особу, яка його здійснювала, безперервність запису та його належну часову прив`язку до події. За таких обставин відеозапис із мобільного телефону не може самостійно підтверджувати факт керування ОСОБА_1 . 
Захисник також звертає увагу, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлений неналежним чином, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 та належної відмітки про його згоду з результатом огляду. Відсутність підпису особи в акті огляду не є формальним недоліком, оскільки саме цей документ має підтверджувати не лише цифровий показник приладу, а й ставлення особи до результату огляду. За відсутності підпису та належно зафіксованої згоди немає підстав вважати, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на місці. Подальше зазначення працівником поліції у рапорті про те, що при оформленні акта огляду була допущена помилка, не усуває цього порушення. Рапорт працівника поліції не може замінити акт огляду, не може створити згоду особи заднім числом та не може виправити відсутність підпису особи у процесуальному документі. Інакше будь-який істотний дефект процедури міг би бути усунутий службовою запискою самого працівника поліції, що суперечить принципу законності та вимогам допустимості доказів.
Також із відеозаписів не вбачається, що після отримання результату 0,86 проміле ОСОБА_1 було належним чином запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Захисник вказує, що відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду та відсутність належно оформленої згоди з результатом означають, що працівники поліції не мали правових підстав вважати результат Drager остаточним та достатнім для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП без забезпечення медичного огляду. Відсутність належно підтвердженої згоди особи з результатом огляду створювала для працівників поліції обов`язок направити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Оскільки такого направлення та проведення медичного огляду належними доказами не підтверджено, результат огляду на місці за допомогою Drager не може вважатися належним та допустимим доказом стану алкогольного сп`яніння.
В порушення спеціального порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, військова служба правопорядку не викликалася, командування військової частини не повідомлялося, належна перевірка статусу особи не проводилася.
Відтак захисник вважає, що результат огляду за допомогою Drager не може вважатися належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно, у матеріалах справи відсутня достатня сукупність належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. 
Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2026 року серії ЕПР1 № 665447;
- роздруківкою теста проведеного за допомогою Drager Alcotest 7510, прилад ARМF-0273, тест №749, результат – 0,86 проміле, на якому мається підпис ОСОБА_1 , що свідчить про згоду з результатом;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 7510, результат огляду – 0,86 проміле;
- рапортом інспектора взводу №1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Беляєва Д. від 14.05.2026, згідно якого останній доповів, що 14.05.2026 під час складання протоколу ЕПР1 №665447 було допущено помилку в акті огляду на стан сп`яніння, а саме в графі: з результатом згоден, не поставив відповідну відмітку, та просить вважати вірним, що водій ОСОБА_1 з результатом згоден.
- рапортом поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП від 14.05.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом;
- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області Кирюши О., згідно якого ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;
- відеозаписами подій від 14.05.2026 року, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, після продуття якого результат показав – 0,86 проміле, на що ОСОБА_1 не заперечив.
Доводи захисника про те, що у справі відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими та спростовуються наданими відеозаписами, з яких вбачається, що поліцейськими зупинено транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі export-b0ugv.mp4 видно, що ОСОБА_1 жодних заперечень працівникам поліції з приводу того, що він не керував автомобілем чи не він був за кермом, - не висловлював.
Отже, відеозаписи в сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах справи, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Доводи про зворотнє суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Захисник вважає, що у ОСОБА_1 були відсутні підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відеозапис не фіксує первинне спілкування з особою, момент встановлення конкретних ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав, порядок пропозиції пройти огляд, а також пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
При цьому, виходячи з п. 2 Інструкції, виявлення ознак сп`яніння у водія належить до компетенції поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.
З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Згідно протоколу серії ЕПР1 №665447 від 14.05.2026, ОСОБА_1 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності жодних заперечень не вказав. Крім того в протоколі в графі підпис особи, якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП – мається підпис ОСОБА_1 .
З приводу доводів захисника, що після отримання результату 0,86 проміле ОСОБА_1 було належним чином запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.
За змістом ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться за бажанням водія або у разі, коли водій не погоджується з результатом огляду, проведеного із застосуванням спеціальних технічних засобів.
Як вбачається з відеозапису export-b0ugv.mp4 ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, що також підтверджується підписом останнього в роздруківці теста проведеного за допомогою Drager Alcotest 7510 та вказаним відеозаписом на 12:37 хв, на якому останній підписує роздруківку та говорить, що згодний з результатом, а тому пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я законом у даному випадку не передбачена. 
Отже, на переконання суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».
Таким чином, відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» недійсними, а тому такий результат проведення огляду на стан сп`яніння є допустимим доказом у даній справі.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та міг бути оглянутий на стан сп`яніння відповідно до порядку, встановленого ст. 266-1 КУпАП, є безпідставними.
Так, зміст положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. 
Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При цьому будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 як військовослужбовець під час зупинки т/з виконував свої службові обов`язки і знаходився на службі, суду стороною захисту надано не було.
Суд критично відноситься до посилання захисника на те, що відеозапис із мобільного телефону не може самостійно підтверджувати факт керування ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факту наявності події та складу адміністративного правопорушення та не здатне поставити під сумнів допустимість протоколу в цілому. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими вищевказаними доказами в справі, є належним та допустимим доказом.
Інші доводи захисника суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є необхідним і достатнім для виховання останнього у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:
отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; код ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/1004/26.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко