Справа № 372/3435/26 
Провадження 2-2525/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
27 липня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
03.06.2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №34122-10/2024 від 19.10.2024 року у розмірі 54000,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що між «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №34122-10/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. 27.01.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №27012025, відповідно до умов якого та у відповідності до статті 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №34122-10/2024 від 19.10.2024 року.
Ухвалою судді від 04.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, у позові просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідачу судові повістки направлялись за адресою вказаною у позовній заяві, адресою із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань до суду не подала, правом подати відзив не скористалась.
Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
19.10.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №34122-10/2024, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 20000 грн. строком на 120 днів з 19.10.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування 15.02.2025 року. Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором.
Пунктом 1.4.1 вказаного договору денна процентна ставка становить 1,00% та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього.
Відповідно до пункту 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-62хх-хххх-5639 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Відповідно до п. 3.1 за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом 3.3 договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, визначеного в п.1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту.
Згідно з пунктом 7.1. цей договір вважається укладений з моменту підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п. 1.2 договору.
Додатком до договору про споживчий кредит є паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування та зазначено, що датою надання інформації є 19.10.2024 року та інформація є актуальною до 15.02.2025р.
Анкета-заява на отримання фінансового кредиту від 19.10.2024 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Стар Файненс Груп».
На виконання кредитором обов`язку щодо надання відповідачеві кредитних грошових коштів на підставі кредитного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» перераховано на користь ОСОБА_1 19.10.2024 року 20000 грн.
Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 54000,00 грн., а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 24000,00 грн., - заборгованість за штрафом - 10000,00 грн.
27.01.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №27012025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №34122-10/2024 від 19.10.2024 року.
З копії платіжної інструкції №1768 від 27.01.2025 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Стар Файненс Груп» 2407514,23 грн. плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27012025 від 19.10.2024 року.
На підтвердження обставин переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №34122-10/2024 від 19.10.2024 року від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», надано витяг з реєстру боржників, відповідно до якого загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 54000,00 грн., а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 24000,00 грн., - заборгованість за штрафом - 10000,00 грн.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Висновки суду по суті спору.
Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити відсотки, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотками за користування кредитними коштами необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2000,00 грн., відсотки у розмірі 24000,00 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу, суд зазначає наступне.
Законом України №2120-ІХ від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день.
З урахуванням вищевикладених положень є необґрунтованими вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 10000 грн., оскільки вони нараховані після 24 лютого 2022 року.
Розподіл судових витрат по справі.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог.
Позов задоволено на 81,48 %, а значить витрати по сплаті судового збору становлять 2169,32 грн. та повинні бути стягнуті із відповідача на користь позивача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до частин 1 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано:
копію договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», замовлення до договору про надання правничої допомоги, детальним описом наданих послуг за договором про надання правової допомоги, рахунок на оплату про сплату ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги у сумі 7000 грн.
Беручи до уваги складність справи, яке є справою середньої складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, часткове задоволення позовних вимог, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №34122-10/2024 від 19.10.2024 року у розмірі 44000,00 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2169,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., а всього 5669,32 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      Г.В.Висоцька