Справа № 727/8119/26 
Провадження № 2-а/727/196/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого-судді: Одовічен Я.В.
за участю секретаря: Зінич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Посилався на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_2 №3935 від 30.09.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп.
Про існування вказаної постанови йому стало відомо, коли ним було проведено перевірку відомостей у Єдиному реєстрі боржників та Автоматизованій системі виконавчого провадження з метою здійснення перереєстрації транспортного засобу, за результатами якої позивач встановив наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження за №80415010 від 05 березня 2026 року, стягувач  ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, жодних повідомлень чи постанов про відкриття виконавчого провадження, а також документів, що містять відомості про підстави його відкриття, він не отримував. 
Зазначив, що він не був присутній під час розгляду адміністративного правопорушення, не отримував постанову, а тому об`єктивно не мав змоги ознайомитись із оскаржуваною постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 №3935.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 14.09.2024 року о 11 год. 25 хв. в період проведення мобілізації (крім цільової) не пред`явив за вимогою посадової особи уповноваженого ІНФОРМАЦІЯ_4 військово-обліковий документ, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Із зазначеною постановою він не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки не порушував вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, є незаконною та підлягає скасуванню.
Жодних фото- чи відеоматеріалів, які б підтверджували факт пред`явлення працівниками ТЦК та СП законної вимоги про надання військово-облікових документів, а також факт його відмови від виконання такої вимоги, матеріали справи не містять.
Протокол № 1309 про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2024 року не містить жодної інформації про обставини вчиненного правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Просив визнати протиправною та скасувати постанову №3935 від 30.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Ухвалою суду від 08.06.2026 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Відзив обґрунтовано тим, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 року №64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24.02.2022 року.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 визначено оголосити та провести загальну мобілізацію, в тому числі і на території Чернівецької області, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. У подальшому, відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» строк проведення загальної мобілізації було продовжено строком на 90 діб (станом на момент розгляду справи).
Згідно п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
ОСОБА_1 , громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, 14.09.2024 року (під час дії воєнного стану), перебуваючи в м. Чернівці, не мав при собі військово-облікового документа та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 був запрошений до Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації ( АДРЕСА_1 ), де в подальшому не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час складання протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП з повідомленням часу, дати та адреси розгляду протоколу, позивач отримав примірник протоколу. 
Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вказані порушення призвели до порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи. Тобто, останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Обставини правопорушення зафіксовані протоколом ЧРТЦК №1309, що свідчить про відсутність при собі ВОД, який зазначено в ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зазначив, що на розгляд протоколу ОСОБА_1 не з`явився. У подальшому, не цікавився результатом адміністративного провадження. При цьому, ОСОБА_1 брав участь при складанні протоколу №1309 від 14 вересня 2024 року, належним чином був повідомлений про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, не цікавився її розглядом та результатом справи.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити за безпідставністю. 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності позивача та його відсутності. Позов підтримав та просив задовольнити. 
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини відсутності не повідомив. 
Згідно з частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Як було встановлено судом, 14.09.2024 року інспектором ВР та К 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 – помічником чергового ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст. 210-1 КУпАП України у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 14.09.2024 року об 11 год. 25 хв. в період проведення мобілізації не пред`явив за вимогою посадової особи уповноваженого ІНФОРМАЦІЯ_5 військово-обліковий документ, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка є банкетною, тобто такою, що відсилає до ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», кваліфікуючою ознакою є вчинення даного правопорушення в особливий період (а.с.11, 29).
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №3935 від 30.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.
Позивач, не погоджуючись з прийнятою постановою по справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2024 року №3935, звернувся з адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, що триває на теперішній час.
Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно частини 6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» У період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
У свою чергу, законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.
Також, відповідно до п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу 14.09.2024 року об 11 год. 25 хв. було доставлено співробітниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації по вул.Головна, 129 в м.Чернівці для складання адміністративного протоколу, що узгоджується з вимогами ст.259 КУпАП, п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560.
Відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.
Згідно із п.9 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
Пунктом 10 Порядку №559 визначено, що відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до матеріалів справи не долучено доказів того, що у нього наявний військово-обліковий документ.
У свою чергу, суд зауважує, що у період проведення мобілізації відсутність військово-облікового документу у осіб, визначених ч.6 ст.22 Закону № 3543-XII, непред`явлення цими особами військово-облікового документу за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, становить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення №1309 від 14.09.2024 року вбачається, що позивач надав пояснення щодо встановленого порушення та зазначив, що військово-обліковий документ не пред`явив, оскільки загубив його, тобто фактично підтвердив відсутність такого документа та неможливість його пред`явлення під час перевірки. Зазначений протокол містить особистий підпис позивача, достовірність якого ним не спростована. У протоколі міститься відмітка про роз`яснення позивачу прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що також засвідчено підписом ОСОБА_4 .
Крім того, позивач надав письмові пояснення, які зафіксовані у протоколі, що свідчить про реалізацію ним процесуальних прав. Також у протоколі міститься відмітка про отримання позивачем другого примірника протоколу, що підтверджується його підписом.
Водночас позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, які могли б поставити під сумнів достовірність відомостей, викладених у протоколі.
Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення спірної постанови у позивача був відсутній військово-обліковий документ, який він був зобов`язаний мати при собі та пред`явити за вимогою.
Відтак, доказів, які б підтверджували факт пред`явлення позивачем військово-облікового документа в паперовому або електронному вигляді, судом не здобуто, а позивачем таких до матеріалів справи не надано.
Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, підтверджується належними доказами.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову №3935 від 30.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому, відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в адміністративному позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), що розташований в АДРЕСА_3 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: Одовічен Я.В.