Справа № 291/246/26
Провадження №2/291/347/26

Р І Ш Е Н Н Я (З АОЧНЕ)
іменем України

16 вересня 2026 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Митюк О.В.,
за участю секретаря Кащук Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ружин Житомирської області цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини-, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Малолітній син проживає разом із матір`ю в с.Вчорайше Бердичівського району Житомирської області та перебуває на її повному утриманні.
Ухвалою суду від 27 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.
З огляду на викладене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого (повторно) 10.02.2026 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с.3).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.01.2025 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.2) . Дитина проживає з матір`ю, що вбачається з довідки №32 від 23.03.2026 року виданої Вчорайшенською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (а.с.20).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Станом на 2026 рік, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вік дитини, необхідність забезпечення її розвитку та навчання, факт проживання дитини з матір`ю, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, матеріальне становище платника аліментів, те, що він є особою працездатного віку та не надав суду доказів неможливості сплати аліментів у розмірі 4000 гривень щомісячно. Такий розмір відповідає інтересам дитини та є співмірним із потребами дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).
З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову 12 березня 2026 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Щодо судових витрат, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1331грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі ст. 180-184, 191 СК України, ст. 141, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця ст.Смолянінова Приморського краю Російської федерації, РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 12 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця ст.Смолянінова Приморського краю Російської федерації, РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивачкою заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ружинського районного суду 
Житомирської області О.  В.  Митюк