Справа № 420/8045/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Маяк" про припинення діяльності,

встановив:

Перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся з позовною заявою до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Маяк", в якій просить припинити діяльність Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Маяк" із меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, відповідно до дозволів на спеціальне водокористування від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21, від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23, до отримання оцінки впливу на довкілля.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що СВК "Маяк" реалізується здійснення спеціального водовикористання відповідно до дозволів від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23, від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21 на земельних ділянках загальною площею 2444 га для їх меліорації (зрошування) та здійснюється господарська діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водний об`єкт (р.Дунай). Разом з тим, у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля відсутня будь-яка інформація щодо видачі СВК "Маяк" висновку з оцінки впливу на довкілля. Листом Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 22.01.2026 р. № 197/06/05-35/2-26/277 поінформовано, що Департаментом не видавався для СВК "Маяк" висновок з оцінки впливу на довкілля та висновок державної екологічної експертизи щодо планової діяльності з меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі зрошування та осушення) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також господарської діяльності, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" забороняється розпочинати провадження планової діяльності, визначеної частинами другими і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планової діяльності. За приписами п.2 ч.1, ч.3 ст.16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" діяльність суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, що провадиться з порушенням законодавства про оцінку впливу на довкілля, може бути припинена - повністю приняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць0 і одиниць обладнання. Враховуючи наведене, СВК "Маяк" допущено порушення вимог ч.ч.3, 4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а відтак діяльність із меліорації земель (зрошення) на території, що перевищує 20 гектарів, а також діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, підлягає припиненню до отримання оцінки впливу на довкілля. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 р. головуючим у справі № 420/8045/26 визначено суддю Іванова Е.А.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 р. відкрито спрощене провадження у справі.
20.04.2025 р. від відповідача надійшла заява про визнання позову, відповідач не заперечує, що здійснювана діяльність підпадає під вимоги законодавства України у сфері оцінки впливу на довкілля, та погоджується з необхідністю приведення своєї діяльності у повну відповідність до таких вимог. 
Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 р. № 311 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням головуючого судді ОСОБА_1 з посади судді Одеського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 р. головуючим у справі № 420/8045/26 визначено суддю Бездрабка О.І.
Ухвалою від 15.05.2026 р. справу прийнято до провадження.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що сектором в Одеській області Держводагентства СВК "Маяк" видано дозвіл на спеціальне водокористування від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23 для питних і санітарно-гігієнічних потреб, виробничих потреб, зрошення, використання води на вирощування рису.
За умовами вказаного дозволу фактичними місцями здійснення діяльності є: 
1) отримання води з водопровідної мережі КП "Світло" у межах населеного пункту за адресою: вул.Київська, м.Кілія Ізмаїльського району Одеської області; 
2) отримання води з водопровідної мережі КП "Світло" у межах населеного пункту за адресою: вул.Маяк, м.Кілія Ізмаїльського району Одеської області; 
3) забір води з каналу Міжколгоспний (за допомогою насосної станції ЗНС-1 КРЗС Кілійського МУВГ), розташований за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю; 
4) забір води з р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції Держфонд Кілійського МУВГ), розташований за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р. Дунай, суббасейн нижнього Дунаю; 
5) забір води з р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ), розташований за межами населеного пункту біля м.Кілія, Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю; 
6) скид зворотних (стічних) вод у р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції Осушувальна Кілійського МУВГ), розташований за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю; 
7) скид зворотних (стічних) вод в р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ) за межами населеного пункту, біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю;
8) відведення зворотних (стічних) вод у межах населеного пункту за адресою: вул.Маяк, м.Кілія Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р. Дунай/суббасейн нижнього Дунаю.
Дозволом передбачений ліміт забору води всього обсягом 845730 м3/добу та 40594,6 тис. м3/рік.
Крім того, за умовами дозволу на спеціальне водокористування визначено ліміти скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС) та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі водні об`єкти:
Випуск № 1 Річка; категорія зворотних (стічних) вод - дренажні; Скид зворотних (стічних) вод у р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції Осушувальна Кілійського МУВГ), розташований за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю. Допустимий обсяг скиду - 22800,0 м3/год, 13953,384 тис. м3/рік, та фактичний обсяг скидання зворотних (стічних) вод - 22800,0 м3/год (згідно з розробленими нормативами ГДС);
Випуск № 2 Поверхневий водний об`єкт; категорія зворотних (стічних) вод - дренажні; Скид зворотних (стічних) вод в р.Дунай (Кілійське гирло) (за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ) за межами населеного пункту, біля м.Кілія Кілійської ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн р.Дунай, суббасейн нижнього Дунаю. Допустимий обсяг скиду - 9400,0 м3/год, 10852,632 тис. м3/рік, та фактичний обсяг скидання зворотних (стічних) вод - 9400,0 м3/год (згідно з розробленими нормативами ГДС).
Загальний обсяг скиду зворотних (стічних) вод у поверхневий водний об`єкт складає 508484,128 м3/добу та 24806,016 тис. м3  у рік.
Також у СВК "Маяк" в силу приписів пункту 22 статті 11 "Прикінцеві положення" Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у період дії воєнного стану залишається чинним попередній дозвіл на спеціальне водокористування від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21, виданий сектором в Одеській області Держводагентства.
СВК "Маяк" здійснюється планована господарська діяльність із меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також господарська діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.
Разом з тим, СВК "Маяк" не отримував висновок з оцінки впливу на довкілля, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із позовом про припинення діяльності СВК "Маяк" із меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також діяльності, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, відповідно до дозволів на спеціальне водокористування від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21, від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23, до отримання оцінки впливу на довкілля.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Частиною 3 статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
За змістом ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч.3 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.3 ст.53 КАС України0.
У постанові Верховного Суду від 26.07.2018 р. у справі № 926/1111/15 вказано, що прокурор, вважаючи, що діями (бездіяльністю) відповідача порушуються державні інтереси, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених процесуальним Законом.
У даному випадку необхідність пред`явлення прокурором позову зумовлена потребою в забезпеченні на загальнодержавному рівні охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки.
Здійснення спеціального водокористування з річки Дунай Одеської області за відсутності оцінки впливу на довкілля порушує екологічні, економічні та управлінські інтереси держави, оскільки позбавляє її можливості забезпечити раціональне використання та охорону водних ресурсів, запобігти негативному впливу на довкілля і здоров`я населення, а також суперечить вимогам Конституції України, Водного кодексу України та Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.07.2021 р. у справі № 922/3025/20, закріплений обов`язок держави забезпечувати екологічну безпеку і підтримувати екологічну рівновагу на території України у взаємозв`язку з закріпленим в законі принципом щодо обов`язковості додержання встановлених екологічних правил при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності, що дає підстави для висновку про наявність прямого державного інтересу у забезпеченні реалізації зазначених положень. З метою мінімізації ризиків та зменшення негативних наслідків від недотримання зазначених положень, державні органи повинні діяти у найкоротші строки, оскільки порушення вимог екологічної безпеки може призвести до некерованих незворотних наслідків.
Позитивні зобов`язання держави у сфері охорони навколишнього природного середовища закріплені у ст.50 Конституції України, ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законі України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року" та інших нормативно-правових актах. 
Крім того, Указом Президента України від 23.03.2021 № 111/2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2021 р. "Про виклики і загрози національній безпеці України в екологічній сфері та першочергові заходи щодо їх нейтралізації", яке зумовлено комплексом питань, пов`язаних із викликами та загрозами національній безпеці України в екологічній сфері, високим рівнем ризиків для природних екосистем та здоров`я населення, зумовленим значним забрудненням довкілля через техногенне навантаження, нераціональне використання природно-ресурсного потенціалу, значні обсяги накопичених в Україні відходів, загострення екологічних та техногенних проблем у районах, прилеглих до зони конфлікту на Донбасі, недостатній рівень адаптаційних можливостей галузей економіки, систем життєзабезпечення до негативних процесів зміни клімату, неналежний стан системи державного моніторингу навколишнього природного середовища, єдиної державної системи захисту.
Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст.ст.1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при охороні навколишнього природного середовища, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на природні ресурси.
Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Порушені права громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища можуть бути поновлені, а їх захист відбувається в судовому порядку відповідно до законодавства України (ст.11 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
В світлі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава має позитивний обов`язок регулювати і контролювати екологічні проблеми, які порушують права, передбачені Конвенцією.
Питання захист від виснажливого використання водних ресурсів також унормовано низкою міжнародних документів, учасником яких є Україна, зокрема Конвенцією про охорону та використання транскордонних водотоків та міжнародних озер (статті 2, 3), Конвенцією про оцінку впливу на навколишнє середовище у транскордонному контексті (статті 2, протокол І), Конвенцією про біологічне різноманіття (статті 8,14).
Частиною 4 статті 16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" визначено, що рішення про тимчасову заборону (зупинення) або припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про оцінку впливу на довкілля приймається виключно судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальних органів або за позовом інших осіб, права та інтереси яких порушено.
За таких обставин, у даному позові від імені держави в якості позивача визначено державу в особі Державної екологічної інспекції Південного-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), як територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
За змістом ч.3 ст.16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.
Відповідно до ст.34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Частиною 1 статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з п.п."а", "в" ч.1 ст.202 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів; обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Відповідно до пункту 2 Розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 04.12.2025 р. № 189, інспекція здійснює державний нагляд (контроль) державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами, вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.
Пунктом 6 даного Положення визначено, що інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.
Таким чином, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є уповноваженим органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 зазначила, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Судом встановлено, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді обласною прокуратурою відповідно до листа від 17.02.2026 р. № 12/2-145вих-26 поінформовано Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про виявлені факти можливого порушення законодавства, які полягають у здійсненні СВК "Маяк" планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки. Обласною прокуратурою також запропоновано надати інформацію про вжиті та заплановані заходи із захисту інтересів держави від указаних порушень.
Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) листом від 25.02.2026 р. № 954/1.2 повідомлено, що підставою не здійснення Інспекцією захисту інтересів держави Україна постає обмежене фінансування на сплату судового збору, у тому числі із урахуванням розміру орієнтовних судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, що унеможливлює забезпечення самостійного захисту інтересів держави. Крім того, подача Інспекцією відповідного позову найближчим часом не планується, оскільки пріоритетними є подача позовів за розпорядчими матеріалами Інспекції, складеними за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю) у попередніх роках (де спливають строки позовної давності), а також за матеріалами перевірок протягом дії війського стану, у випадках наявності значного негативного впливу на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Обставини бездіяльності Інспекції свідчать також і відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, які підтверджують, що з моменту набуття СВК "Маяк" права спеціального водокористування Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) щодо звернення з відповідним позовом до суду не вживались.
Враховуючи вищевикладене, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) обізнана про необхідність захисту інтересів держави та мала відповідні повноваження для їх захисту, проте таких заходів не вжила, що згідно вимог ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави в особі зазначеного уповноваженого органу владу.
Щодо виявлених порушень суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.
Відповідно до ст.3 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" основними принципами охорони навколишнього природного середовища, зокрема, є: пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; науково обґрунтоване узгодження екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства на основі поєднання міждисциплінарних знань екологічних, соціальних, природничих і технічних наук та прогнозування стану навколишнього природного середовища; обов`язковість оцінки впливу на довкілля; науково обґрунтоване нормування впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище; компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; поєднання заходів стимулювання і відповідальності у справі охорони навколишнього природного середовища. 
За приписами ч.ч.1, 3 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров`я і життя людей. 
Правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Згідно ст.1 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" вплив на довкілля - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів; планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає: підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону; проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону; аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; врахування висновку з оцінки впливу на провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону; під час здійснення оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган проводить консультації щодо звіту з оцінки впливу на довкілля з іншими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень з питань, що стосуються довкілля.
Оцінка впливу на довкілля здійснюється з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з урахуванням стану довкілля в місці, де планується провадити плановану діяльність, екологічних ризиків і прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу (прямого та опосередкованого) на довкілля, у тому числі з урахуванням впливу наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності або розглядається питання про прийняття таких рішень.
За ч.1 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
Згідно п.2 ч.3 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає сільське господарство, лісівництво та водне господарство, зокрема сільськогосподарське та лісогосподарське освоєння, рекультивація та меліорація земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше або на територіях та об`єктах природно- заповідного фонду чи в їх охоронних зонах на площі 5 гектарів і більше, будівництво меліоративних систем та окремих об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем.
Відповідно до нормативно-правових визначень: меліорація земель - комплекс гідротехнічних, культуртехнічних, хімічних, агротехнічних, агролісотехнічних, інших меліоративних заходів, що здійснюються з метою регулювання водного, теплового, повітряного і поживного режиму ґрунтів, збереження і підвищення їх родючості та формування екологічно збалансованої раціональної структури угідь (ст.1 Закону України "Про меліорацію земель"); меліоративні заходи - роботи, спрямовані на поліпшення хімічних і фізичних властивостей ґрунтів, обводнення пасовищ, створення захисних лісових насаджень, проведення культуртехнічних робіт, поліпшення земель з несприятливим водним режимом та інженерно-геологічними умовами, проектування, будівництво (реконструкція) і експлуатація меліоративних систем, включаючи наукове, організаційне та виробничо-технічне забезпечення цих робіт (ст.1 Закону України "Про меліорацію земель"); зрошення земель - підведення води на поля для штучного зволоження ґрунту з метою поліпшення живильного і теплового режиму рослин, мікроклімату ґрунту і приземного шару повітря; вид меліорації (п.1.2 Інструкції з організації та здійснення моніторингу зрошуваних та осушуваних земель, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству від 16.04.2008 р. № 108).
Таким чином, здійснення заходів із меліорації спрямовано на поліпшення якісного стану ґрунтів, і включає, зокрема, і комплекс гідротехнічних заходів із зрошення.
Листом Південного міжрегіонального сектору Держводагентства від 12.02.2026 р. № 112/ПД/21-26 повідомлено, що Сектором 04.12.2023 р. за № 374/ПД/49д-23 суб`єкту господарювання СВК "Маяк" видано дозвіл на спеціальне водокористування, а також надано документи, на підставі яких видано дозвіл.
З наданих документів вбачається, що СВК "Маяк" звернувся із заявою до Сектору в Одеській області Держводагентства про надання дозволу на спеціальне водокористування з метою використання води на зрошення, вирощування рису та скиду зворотних вод у річку Дунай.
До вказаної заяви СВК "Маяк" надано нормативний розрахунок водокористування і водовідведення (обґрунтування потреби у воді), відповідно до якого:
1. Забір води з річки Дунай (канал Міжколгоспний) за допомогою насосної станції ЗНС-1 КРЗС Кілійського МУВГ, яка обладнана 6 агрегатами загальною потужністю 28,8 тис. м3/год (по 4,8 тис. м3/год кожен), розташована за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської МОТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн річки Дунай / район басейну р.Дунай / суббасейн нижнього Дунаю.
Розрахунок наведений з урахуванням необхідності зрошення 100 га земель для вирощування озимої пшениці, 100 га земель для вирощування озимого ячменю, 100 га земель для вирощування люцерни другого року життя, а також вирощування рису у вигляді заповнення чеків водою площею 700 га з урахуванням технологічних втрат щодо 700 га земель. 
Розрахунок має наступний вигляд: озима пшениця: 100 га * 115 м3/добу (норма витрат) = 11500 м3/добу або 230 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); озимий ячмінь: 100 га * 90 м3/добу (норма витрат) = 9000 м3/добу або 180 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); люцерна другого року життя: 100 га * 170 м3/добу (норма витрат) = 17000 м3/добу або 340 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); вирощування рису: заповнення чеків водою: 700 га * 200 м3/добу (норма витрат) = 140000 м3/добу або 1680 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 12 днів); обсяг технологічних втрат: 700 га * 120 1м3/добу (норма витрат) = 84000 м3/добу або 3360 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 40 днів).
2. Забір води з р.Дунай (Кілійське гирло) за допомогою насосної станції Держфонд Кілійського МУВГ, яка обладнана 4 агрегатами загальною потужністю 9,9 тис. м3/год (3 агрегати загальною потужністю 7,56 тис. м3, (по 2,52 тис. м3/год кожен) та 1 агрегат потужністю 2,34 тис. м3/год), розташована за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської М0ТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн річки Дунай / район басейну р. Дунай / суббасейн нижнього Дунаю. |
Розрахунок наведений з урахуванням необхідності зрошення 50 га земель для вирощування озимої пшениці, 50 га земель для вирощування озимого ячменю, 150 га земель для вирощування люцерни, а також вирощування рису у вигляді заповнення чеків водою площею 200 га з урахуванням технологічних втрат щодо 200 га земель.
Розрахунок має наступний вигляд: озима пшениця: 50 га * 115 м3/добу (норма витрат) = 5750 м3/добу або 115 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); озимий ячмінь: 50 га * 90 м3/добу (норма витрат) = 4500 м3/добу або 90 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); люцерна: 150 га * 170 м3/добу (норма витрат) = 25500 м3/добу або 510 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); вирощування рису: заповнення чеків водою: 200 га * 200 м3/добу (норма витрат) = 40000 м3/добу або 480 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 12 днів); обсяг технологічних втрат: 200 га * 120 |м3/добу (норма витрат) 24000 м3/добу або 960 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 40 днів).
3. Забір води з р.Дунай (Кілійське гирло) за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ (подвійної дії), яка обладнана (на забір води) 3 агрегатами загальною потужністю 9,4 тис. м3/год (2 агрегати загальною потужністю 7,6 тис. м3/год (по 3,8 тис. м3/год кожен) та 1 агрегат потужністю 1,8 тис. м3/год), яка розташована за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійської МОТГ Ізмаїльського району Одеської області. Басейн річки Дунай / район басейну р. Дунай / суббасейн нижнього Дунаю.
Розрахунок наведений з урахуванням необхідності зрошення 100 га земель для вирощування озимої пшениці, 100 га земель для вирощування озимого ячменю, 94 га земель для вирощування люцерни, а також вирощування рису у вигляді заповнення чеків віодою площею 700 га з урахуванням технологічних втрат щодо 700 га земель.
Розрахунок має наступний вигляд: озима пшениця: 100 га * 115 м3/добу (норма витрат) = 11500 м3/добу або 230 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); озимий ячмінь: 100 га * 90 м3/добу (норма витрат) = 9000 м3/добу або 180 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); люцерна: 94 га * 170 м3/добу (норма витрат) = 15980 м3/добу або 319,6 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 20 днів); вирощування рису: заповнення чеків водою: 700 га * 200 м3/добу (норма витрат) = 140000 м3/добу або 1680 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 12 днів); обсяг технологічних втрат: 700 га * 120 м3/добу (норма витрат) = 84000 м3/добу або 3360 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 40 днів).
В описі місць забору води та скиду зворотних вод СВК "Маяк" зазначено, що заплановано зрошення:
- за допомогою насосної станції ЗНС-1КРЗС Кілійського МУВГ - 1000 га земель, у тому числі під вирощування рису - 700 га, озимої пшениці - 100 га, озимого ячменю - 100 га, люцерни - 100 га;
- за допомогою насосної станції Держфонд Кілійського МУВГ - 450 га земель, у тому числі під вирощування рису - 200 га, озимої пшениці - 50 га, озимого ячменю - 50 га, люцерни - 150 га;
- за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ - 994 га земель, у тому числі під вирощування рису - 700 га, озимої пшениці - 100 га, озимого ячменю - 100 га, люцерни - 94 га.
Отже, з наданих СВК "Маяк" документів на отримання дозволу на спеціальне водокористування достеменно вбачається, що суб`єктом господарювання планується здійснення зрошення щонайменше 2444 га земель.
Відповідно до п.13 ч.3 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає господарську діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.
З нормативного розрахунку водокористування і водовідведення (обґрунтування потреби у воді), поданого відповідачем, вбачається, що СВК "Маяк" заплановано скид зворотних вод у водний об`єкт - р.Дунай, зокрема:
Випуск № 1. Водовідведення зворотних вод у р.Дунай (Кілійське гирло), за допомогою насосної станції Осушувальна Кілійського МУВГ, яка обладнана 6 агрегатами загальною потужністю 22,8 тис. м3/год (по 3,8 тис. м3/год кожен), за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійського району Одеської області, басейн р.Дунай.
Розрахунок наведений у вигляді водовідведення з 900 га земель: дренажні води: 900 га * 17,80258 м3/добу (норма витрат) = 16022,322 м3/добу або 993,384 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 62 днів); виробничі (скидні) води: 900 га * 300 м3/добу (норма витрат) = 270000 м3/добу або 12960 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 48 днів).
Випуск № 2. Водовідведення зворотних вод у р.Дунай (Кілійське гирло), за допомогою насосної станції НС-2 КРЗС Кілійського МУВГ (подвійної дії), яка обладнана (на скид) 3 агрегатами потужністю 9,4 тис. м3/год (1 агрегат потужністю 1,8 тис. м3/год та 2 агрегати загальною потужністю 7,6 тис. м3/год (по 3,8 тис. м3/год кожен), за межами населеного пункту біля м.Кілія Кілійського району Одеської області, басейн р.Дунай.
Розрахунок наведений у вигляді водовідведення з 700 га земель: дренажні води: 700 га * 17,80258 м3/добу (норма витрат) = 12461,806 м3/добу або 772,632 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 62 днів); виробничі (скидні) води: 700 га * 300 м3/добу (норма витрат) = 210000 м3/добу або 10080 тис. м3/рік (з урахуванням роботи 48 днів).
Таким чином, всього заплановано здійснення скид зворотних вод у поверхневий водний об`єкт р.Дунай (Кілійське гирло) обсягом 13953,384 тис. м3/рік (випуск № 1) та 10852,632 тис. м3/рік (випуск № 2).
Скид зворотних вод призводить до потрапляння забруднюючих речовин у р.Дунай, а саме:
випуск № 1: азот амонійний - 3,77 т/рік, БСК5 - 38,37 т/рік, ХСК - 432,55 т/рік, завислі речовини - 274,88 т/рік, нафтопродукти - 0,70 т/рік, нітрати - 48,84 т/рік, нітрити - 0,29 т/рік, сульфати - 571,95 т/рік, фосфати - 2,65 т/рік, хлориди - 491,72 т/рік, залізо - 0,84 т/рік;
випуск № 2: азот амонійний - 4,56 т/рік, БСК5 - 30,28 т/рік, ХСК - 364,54 т/рік, завислі речовини - 238,11 т/рік, нафтопродукти - 0,54 т/рік, нітрати - 26,59 т/рік, нітрити - 0,24 т/рік, сульфати - 464,60 т/рік, фосфати - 2,17 т/рік, хлориди - 351,19 т/рік, залізо - 0,98 т/рік.
Всього до річки Дунай потрапляють 3350,36 т забруднюючих речовин кожен рік, у тому числі з випуску № 1 - 1866,56 т/рік, з випуску № 2 - 1483,8 т/рік.
Листом Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю від 03.03.2026 р. № 08-24/04-295 надано копію електронного звіту СВК "Маяк" за формою № 2ТП-водгосп (річна), з якого вбачається, що СВК "Маяк" у 2024 році здійснено забір води з наступних джерел водопостачання: р.Дунай (координати 29.36609,45.51252) обсягом 4055,3 тис. м3; р.Дунай (координати 29.33671,45.44851) обсягом 7192,2 тис. м3; р. Дунай (координати 29.31833,45.44881) обсягом 4712,9 тис. м3; водопровідна мережа КП "Світло") обсягом 0,4 тис. м3.
Водовідведення зворотних (стічних) вод здійснюється у наступних приймачах: р.Дунай (координати 29.32638, 45.45024) обсягом 1450,8 тис. м3 без очистки; р.Дунай (координати 29.33713, 45.44906) обсягом 5226,7 тис. м3 без очистки.
Кілійським міжрайонним управлінням водного господарства відповідно до листа від 02.03.2026 р. № 1-15-16/166-26 надано копію договору від 17.03.2025 р. № 017 про надання послуг, пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд, за умовами якого визначено умови та порядок забору води СВК "Маяк" з водних об`єктів (канали державної міжгосподарської меліоративної мережі, системи закритого типу з використанням водозабірних споруд Кілійського МУВГ для поливу сільгоспкультур).
Згідно з Планом поливу сільгоспкультур у 2025 році (додаток № 1 до договору від 17.03.2025 р. № 017) передбачено забір води для зрошення 1253 га земель.
Отже, СВК "Маяк" реалізовується здійснення спеціального водокористування відповідно до дозволів від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23, від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21 на земельних ділянках загальною площею 2444 га для їх меліорації (зрошування) та здійснюється господарська діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водний об`єкт (р.Дунай), а відтак до спірних правовідносин застосовуються вимоги Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Між тим, у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля відсутня будь-яка інформація щодо видачі СВК "Маяк" висновку з оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до листа Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 22.01.2026 р. № 197/06/05-35/2-26/277 Департаментом не видавався для СВК "Маяк" висновок з оцінки впливу на довкілля та висновок державної екологічної експертизи щодо планованої діяльності з меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі зрошування та осушення) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також господарської діяльності, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.
Вказані обставини не заперечуються відповідачем. 
В той же час згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.
Відповідно до ч.3 ст.96 Водного кодексу України забороняється здійснення проектів господарської та іншої діяльності без оцінки їх впливу на стан вод.
Враховуючи вищевикладене, оскільки діяльність СВК "Маяк" з меліорації земель (зрошення) здійснюється на території, що перевищує 20 гектарів, а також призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, для здійснення такої діяльності СВК "Маяк" зобов`язаний здійснити процедуру оцінки впливу на довкілля такої діяльності, однак цього відповідачем здійснено не було, що свідчить про порушення вимог ч.4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" діяльність суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, що провадиться з порушенням законодавства про оцінку впливу на довкілля, може бути: 1) тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання встановлених у висновку з оцінки впливу на довкілля екологічних умов зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання; 2) припинена - повністю припиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання.
Частиною 3 статті 16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" передбачено, що підставою для припинення діяльності підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання є провадження планованої діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планованої діяльності або систематичні порушення у сфері оцінки впливу на довкілля, що не можуть бути усунені з технічних, економічних або інших причин.
За приписами ч.4 ст.16 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" рішення про тимчасову заборону (зупинення) або припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про оцінку впливу на довкілля приймається виключно судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальних органів або за позовом інших осіб, права та інтереси яких порушено.
Враховуючи викладене, СВК "Маяк" допущено порушення вимог ч.ч.3, 4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а відтак діяльність із меліорації земель (зрошення) на території, що перевищує 20 гектарів; а також діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти підлягають припиненню до отримання оцінки впливу на довкілля, а тому позовна заява першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м.Одеса, вул.Італійська, буд.3, код ЄДРПОУ 03528552) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65114, м.Одеса, Лінія 12, 6 станція Люстдорфської дороги, буд.22, код ЄДРПОУ 43879780) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Маяк" (68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Кілія, вул.Київська, буд.71, код ЄДРПОУ 30704515) про припинення діяльності задовольнити.
Припинити діяльність Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Маяк" (68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Кілія, вул.Київська, буд.71, код ЄДРПОУ 30704515) із меліорації земель (управління водними ресурсами для ведення сільського господарства, у тому числі із зрошуванням і меліорацією) на територіях площею 20 гектарів і більше, а також діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, відповідно до дозволів на спеціальне водокористування від 16.08.2021 р. № 172/ОД/49д-21, від 04.12.2023 р. № 374/ОД/49д-23, до отримання оцінки впливу на довкілля.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко