ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5818/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сіжук О.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
- зобов`язати повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 - інвалідом другої групи, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є особою, яка підлягає звільненню з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є інвалідом другої групи. Вказував, що інші особи першого та другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати такий догляд відсутні. Проте, відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні його рапорту про звільнення.
Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : відповідь на рапорт про звільнення з військової служби ОСОБА_1 від 25.08.2025 (інформацію за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 25.08.2025); копію рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 25.08.2025.
Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заву, в якому вказував, що до рапорту від 25.08.2025 документів, які б вказували на наявність або відсутність у матері ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших осіб, які є членами сім`ї першого або другого ступеня споріднення, не надано. За таких обставин, відсутні правові підстави для звільнення позивача з військової служби в запас, передбачені абзацом тринадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У письмових поясненнях представник позивача посилаючись на практику Верховного Суду, вказувала, що військовозобов`язаний чи діючий військовий, що доглядає хворого батька/матір, не зобов`язаний надавати документи, які підтверджують відсутність інших працездатних родичів для відстрочки від мобілізації, це є обов`язком відповідача перевіряти таку інформацію. Вимога про доведення неможливості догляду іншими особами стосується лише випадків догляду за батьками дружини/чоловіка.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 .
У серпні 2025 позивач звернувся до командира 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону із рапортом про звільнення його з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку із наявністю матері із числа осіб з інвалідністю другої групи.
До рапорту позивачем додано наступні документи: завірену копію паспорта громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_1 та витяг з реєстру територіальної громади; завірену копію картки платника податків № НОМЕР_5 ; завірену копію паспорта громадянина України НОМЕР_6 ОСОБА_2 та витяг з реєстру територіальної громади; завірену копію картки платника податків № НОМЕР_7 ОСОБА_2 ; завірену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 серії НОМЕР_8 ; завірену копію свідоцтва про народження НОМЕР_9 ОСОБА_4 ; акт обстеження матеріально-побутових умов № 122 від 30.07.2025; завірену копію довідки з акта огляду МСЕК 12 ААГ № 800092 ОСОБА_5 ; завірену копію висновку № 2525/1 про наявність порушення функцій організму ОСОБА_2 ; завірену копію акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду; завірену копію заключення ЛКК № 2525/1 від 14.08.2025; довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1 від 02.01.2025; завірену копію заяви ОСОБА_2 №2319.
Розглянувши поданий рапорт з доданими документами, Військова частина НОМЕР_1 листом від 30.09.2025 №50/113/12-2228-2025 повідомила позивачу, що підставою до звільнення з військової служби за наведеною нормою Закону, є необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І чи II групи є підставою до звільнення за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. До рапорту від 25.08.2025 документів, які б вказували на наявність або відсутність у матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших осіб, які є членами сім`ї першого або другого ступеня споріднення, не надано. За таких обставин, відсутні правові підстави для звільнення з військової служби в запас, передбачені абзацом тринадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Не погоджуючись із рішенням про відмову у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.
Указом Президента України №69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII передбачено, зокрема, такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби, у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 - інвалідом другої групи.
Згідно частини п`ятої статті 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.
Так, підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану - через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Пунктом 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначений виключений перелік обставин, за якими військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:
необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Отже, для звільнення з військової служби за наведеною обставиною, військовослужбовець має документально підтвердити сукупну наявність таких обставин:
- наявність в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи;
- необхідність здійснювати постійний догляд за такою особою;
- відсутність в особи з інвалідністю І чи ІІ групи інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею (тобто, інші особи, крім військовослужбовця, які можуть здійснювати постійний догляд особи з інвалідністю І чи ІІ групи, відсутні), або інші члени сім`ї особи з інвалідністю І чи ІІ групи першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.
Тобто, вказану норму слід тлумачити не лише як їх юридичну чи фізичну відсутність, але й як об`єктивну неможливість виконання такими членами сім`ї обов`язків по здійсненню постійного догляду за особою, за певних об`єктивно існуючих причин.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.02.2025 у справі №380/16966/24 виснував, що «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону.
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до першого ступеня спорідненості є її батьки, чоловік або дружина, а також діти такої особи, у тому числі усиновлені.
Згідно статтею 1262 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до другого ступеня спорідненості є її рідні брати та сестри, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, а також її онуки.
Позивач обґрунтовує наявність підстав для звільнення з військової служби необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, яка є інвалідом другої групи, а також вказує на відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть надати такий догляд. Вважає, що до рапорту додані всі наявні документи, які підтверджують його право на звільнення з військово служби.
Суд зазначає, що наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція №170). Додатком 19 до цієї Інструкції є Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.
Підпункт 26 пункту 5 зазначеного Переліку визначає документи, які підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, передбачених частиною дванадцятою статті 26 Закону №2232-ХІІ, а саме, у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «;Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.
Відповідно до пункту 14.30 Інструкції №170 під час дії особливого періоду, періоду проведення мобілізації та дії воєнного стану, за наявності підстав для звільнення з військової служби через сімейні обставини або інших поважних причин, визначених абзацами дванадцятим, чотирнадцятим, п`ятнадцятим пункту 2 та абзацами тринадцятим, чотирнадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовець особисто, за підпорядкованістю, подає на ім`я командира (начальника) військової частини або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування особи, за якою здійснює або здійснюватиме постійний догляд, рапорт (заяву) за формою, визначеною у додатку 22 до цієї Інструкції. До рапорту (заяви) додаються документи, що підтверджують право на звільнення (зазначені в підпунктах 22, 25-28 пункту 5 додатку 19 до цієї Інструкції), або копії таких документів, засвідчених в установленому порядку.
Після подання військовослужбовцем рапорту (додаток 22 до цієї Інструкції), командир (начальник) військової частини з урахуванням вимог, визначених Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців, зобов`язаний надіслати у триденний строк з дня отримання такого рапорту до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеному у рапорті, запит на перевірку його сімейного стану.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, протягом одного календарного дня після одержання заяви військовослужбовця або запиту від військової частини про перевірку сімейного стану військовослужбовця призначає комісію.
Комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця утворюється при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки у такому складі:
голова комісії - заступник керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
члени комісії - представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки (не менше трьох осіб).
Під час своєї роботи комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця:
вивчає отримані заяву (запит) та підтвердні документи;
відвідує задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за особою, зазначеною у заяві або запиті, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за такою особою;
використовує відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну;
за потреби, готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання необхідної інформації або використовує інформацію з публічних електронних ресурсів.
Комісія зобов`язана провести перевірку сімейного стану військовослужбовця та особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд протягом десяти календарних днів з дати надходження заяви або запиту, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запит до органів державної влади, інших державних органів.
У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісії не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви або запиту, комісія приймає рішення на підставі поданих заявником документів та отриманих відомостей з реєстрів, баз даних та публічних електронних ресурсів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в акті перевірки сімейного стану.
За результатами перевірки комісія складає акт перевірки сімейного стану військовослужбовця за формою, визначеною у додатку 23 до цієї Інструкції, який не пізніше п`яти календарних днів з дати його складання надсилає командиру (начальнику) військової частини, який надіслав запит, а також військовослужбовцю.
Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця складається у трьох примірниках, один з яких зберігається у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Судом встановлено, що звертаючись до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби, позивачем до рапорту додано ряд документів, які на його думку, надають право на звільнення з військової служби. Зокрема, позивачем додано: завірену копію паспорта громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_1 та витяг з реєстру територіальної громади; завірену копію картки платника податків № НОМЕР_5 ; завірену копію паспорта громадянина України НОМЕР_6 ОСОБА_2 та витяг з реєстру територіальної громади; завірену копію картки платника податків № НОМЕР_7 ОСОБА_2 ; завірену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 . Серія НОМЕР_8 ; завірену копію свідоцтва про народження НОМЕР_9 ОСОБА_4 ; акт обстеження матеріально-побутових умов № 122 від 30.07.2025; завірену копію довідки з акта огляду МСЕК 12 ААГ № 800092 ОСОБА_5 ; завірену копію висновку № 2525/1 про наявність порушення функцій організму ОСОБА_2 ; завірену копію акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду; завірену копію заключення ЛКК № 2525/1 від 14.08.2025 року; довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1 від 02.01.2025; завірену копію заяви ОСОБА_2 №2319.
Дослідженням Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №800092 судом встановлено, що ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності по причині загального захворювання, безтерміново. 
Згідно заключення ЛКК КНП «Міська поліклініка №1» №2525/1 від 14.08.2025 ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та допомоги.
Висновком №2525/1 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
Таким чином, матеріалами справи дійсно підтверджено наявність у матері позивача ІІ групи інвалідності та необхідності здійснювати за нею постійний догляд.
Натомість, відмовляючи позивачу у задоволенні рапорту про звільнення, відповідач посилався на те, що до рапорту від 25.08.2025 не надано документів, які б вказували на наявність або відсутність у матері - ОСОБА_2 інших осіб, які є членами сім`ї першого або другого ступеня споріднення.
Як зазначалось вище, у разі звернення до військової частини із рапортом про звільнення з військової служби у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, на підтвердження наявності сімейних обставин або інших поважних причин, подаються, серед іншого, такі документи: один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Водночас, позивачем не дотримано вказаної вимоги та не надано до рапорту про звільнення з військової служби, визначеного Інструкцією №170 акту перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Крім того, позивачем командиру військової частини не подано до рапорту про звільнення рапорт про перевірку його сімейного стану та оформлення акту перевірки сімейного стану за формою, визначеною у додатку 22 до Інструкції №170. 
Доказів звернення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання вказаного акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляду матеріали справи не містять.
Надані позивачем до рапорту акт обстеження матеріально-побутових умов №150 від 07.10.2025 та акт обстеження матеріально-побутових умов №122 від 30.07.2025 суд не бере до уваги, оскільки такі не є тими документами, які підтверджують наявність чи відсутність, у особи з інвалідністю інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати за нею постійний догляд, як це визначено підпунктом 26 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170.
Таким чином, на переконання суду позивачем до рапорту про звільнення з військової служби не надано доказів відсутності у його матері інших осіб першого або другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за його матір`ю. 
З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач правомірно відмовив позивачу у звільненні з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки останній не підтвердив наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
На переконання суду, відмовляючи позивачу у задоволенні його рапорту про звільнення, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Стосовно посилань представника позивача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 02.04.2025 у справі №280/7446/24, суд зазначає, що висновки, наведені в указаній постанові не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки встановлені у тій справі фактичні обставини та предмет спору суттєво відрізняються від обставин даної справи. Суд зауважує, що у справі № 280/7446/24 розглядалося питання щодо не розгляду рапорту про звільнення військовослужбовця. Відтак, висновки Верховного Суду наведені у вказаній справі суд не бере до уваги під час розгляду цієї справи.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час судового розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій щодо відмови у задоволенні поданого позивачем рапорт на звільнення з військової служби підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу".
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ). 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_11 ).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна