Дата документу 25.08.2026 | Справа № 554/7065/26
| Провадження № 2/554/3988/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді - Тімошенко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
У травні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 659530238 від 28.09.2024 року. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 659530238 в електронній формі. 
На виконання умов договору первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти в сумі 7 500,00 грн. шляхом перерахування на його платіжну картку. 
Відповідач зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконував.
В подальшому право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло за ланцюгом договорів факторингу 03.12.2024 року від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», договір № МВ-ТП/11, а 04.12.2025 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Юніт Капітал», договір № 04/1225-01. 
Оскільки заборгованість відповідачем не погашена, станом на дату подання позовної заяви утворився борг. 
Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 18 675,00 грн., що складається з 7 500,00 грн. основного боргу та 11 175,00 грн. відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 29.09.2024 року по 25.02.2025 року. 
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 18 травня 2026 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Судове засідання неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача. 
Копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками було направлено відповідачу в його зареєстрований Електронний кабінет у системі ЄСІТС «Електронний суд» доставлено 19.05.2026 року та продубльовано судовими викликами через Viber-повідомлення на його верифікований фінансовий номер телефону. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву чи заперечень суду не надав.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві надав згоду на розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. 
З урахуванням вимог ст. 223, 280-281 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (первісним кредитором) та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі через офіційний веб-сайт www.moneyveo.ua було укладено договір кредитної лінії № 659530238. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MQPG-6927.
Згідно з умовами Кредитного договору відповідачу було встановлено загальний кредитний ліміт у сумі 12 000,00 грн., в межах якого 28.09.2024 року надано перший транш кредиту в розмірі 7 500,00 грн. зі строком повернення до 1826 днів, кінцева дата повернення не пізніше 28.10.2029 року. Протягом перших 30 днів діяв Дисконтний період зі ставкою 0,70% в день, а по його закінченню або при пролонгації застосовується Базова процентна ставка у розмірі 1,00% в день, 365% річних від суми залишку кредиту. 
Факт реального надання та отримання кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 7 500,00 грн. повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями первісного кредитора, довідкою про перерахування коштів та відповіддю АТ «Універсал Банк» від 21.05.2026 року № БТ/Е-22676 на ухвалу суду про витребування доказів. 
Згідно з офіційною інформацією банку, платіжну картку № НОМЕР_1 було емітовано саме на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , а номер телефону НОМЕР_3 є його офіційним фінансовим номером в анкетних даних банку. 
28.09.2024 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_4 успішно зараховано кредитний платіж у розмірі 7 500,00 грн. із призначенням платежу «payway1*tr4av». 
Судом встановлено безперервний ланцюг переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача, 03.12.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/11, згідно з яким та відповідним Реєстром прав вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 200,00 грн., з яких 7 500,00 грн. тіло кредиту, 4 950,00 грн. проценти, 3 750,00 грн. штрафні санкції.
04.12.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/1225-01, згідно з яким та відповідним Реєстром прав вимоги № 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 22 425,00 грн., з яких 7 500,00 грн. тіло кредиту, 11 175,00 грн. нараховані проценти, 3 750,00 грн. штрафні санкції. 
Позивач у межах даного позову добровільно відмовився від стягнення штрафних санкцій у сумі 3 750,00 грн., що узгоджується із законодавством воєнного стану та заявив до стягнення борг у сумі 18 675,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо форми договору, то відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом обміну електронними повідомленнями та підписується сторонами. Якщо для підписання використовується одноразовий ідентифікатор, такий договір за своїми правовими наслідками повністю прирівнюється до договору, укланеного в письмовій формі. 
Дана правова позиція є сталаю та незмінною в практиці Верховного Суду. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2026 року у справі № 705/1938/25 підтверджено, що кредитний договір, підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, є дійсним та створює зобов`язання для сторін, якщо процедуру ідентифікації дотримано, а ризики, пов`язані з доступом третіх осіб до пристрою, покладаються на самого власника пристрою. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 та від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Отже, укладений між сторонами електронний Кредитний договір є законним та чинним.
Відповідно до ст. 526, 530, 599, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання). Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. 
Оскільки відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7 500,00 грн., проте в порушення умов договору не повернув їх, утворився основний борг у сумі 7 500,00 грн., який підлягає стягненню в повному обсязі.
Згідно з кредитним договором право кредитора нараховувати відсотки припиняється у разі закінчення строку кредитування або у разі дострокового розірвання договору за ініціативою кредитора. 
Відповідно до матеріалів справи ТОВ «Таліон Плюс» як новий кредитор станом на той момент, скористався своїм правом, передбаченим п. 9.1.1.7 договору та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» та у зв`язку з простроченням оплати процентів понад один місяць направив відповідачу Повідомлення від 25.02.2025 року про дострокове розірвання Кредитного договору з 25.02.2025 року. 
Таким чином, з 25.02.2025 року кредитний договір є достроково розірваним (припиненим), а строк виконання основного зобов`язання вважається таким, що настав у повному обсязі.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постановах від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц та від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог про дострокове стягнення кредиту або після спливу строку договору. 
Позивачем до стягнення заявлено суму процентів у розмірі 11 175,00 грн., які були нараховані виключно за період фактичної дії договору з 29.09.2024 року, наступний день після видачі першого траншу по 25.02.2025 року, дата дострокового розірвання договору кредитором. 
Після 25.02.2025 року проценти не нараховувалися та до стягнення не заявлялися. За таких обставин вимоги про стягнення процентів у розмірі 11 175,00 грн. є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З урахуванням положень Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким доповнено Перехідні положення ЦК України та Закону України «Про споживче кредитування», у період дії воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплачувати неустойку (штраф, пеню). Позивач правомірно не заявив до стягнення штрафні санкції у розмірі 3 750,00 грн. 
Оскільки правомірність вимог позивача щодо стягнення тіла кредиту в сумі 7 500,00 грн. та договірних відсотків у сумі 11 175,00 грн. повністю підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами у справі, презумпція правомірності правочинів (договорів факторингу та кредитного договору) відповідачем не спростована, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 18 675,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., сплачений платіжною інструкцією від 07.05.2026 року № 39199.
Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають розподілу між сторонами. Позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Стосовно вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн., суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, та ціною позову. 
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, додатковими постановами від 19 червня 2024 р. у справі № 357/7395/20 та від 24 грудня 2024 р. у справі № 206/5280/21, суд не зобов`язаний присуджувати всі понесені стороною витрати, якщо встановить, що їх розмір є завищеним та неспівмірним. 
Враховуючи спрощений характер провадження, типовість та невисоку складність даного спору, а також ціну позову, суд вважає за доцільне зменшити загальний розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн. як співмірного та розумного.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 84, 133, 137, 141, 175, 177, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 204, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 659530238 від 28.09.2024 року в розмірі 18 675,00 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок), яка складається з основної суми боргу 7 500,00 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 11 175,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н. В. Тімошенко