Номер провадження: 33/813/1040/26
Номер справи місцевого суду: 521/2227/26 
Головуючий у першій інстанції Шевчук Н. О. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Козлової В.А.,
адвоката Халупко Сергія В`ячеславовича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – Савченко Антона Юрійовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Халупко Сергія В`ячеславовича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2026 року, 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюХаджибейського районного суду м. Одеси від 15.04.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.04.2026 року, адвоката Халупко С.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 не відповідають вимогам закону, стверджуючи, що фактично доказова обмежується протоколом про адміністративне правопорушення та похідними до нього документами, складеними працівниками поліції, а також медичним висновком, який не може розглядатися як беззаперечний доказ вини без належної перевірки процедури його отримання. При цьому, скаржником стверджується про відсутність належних доказів у вигляді безперервної відео фіксації, яка б однозначно підтверджувала факт керування транспортним засобом, момент зупинки, поведінку водія, а також подальші процесуальні дії працівників поліції та відсутність таких доказів створює обґрунтований сумнів щодо самої події правопорушення.
Апеляційна скарга також мотивована відсутністю в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких належних відомостей щодо законних підстав для зупинки транспортного засобу та не зазначено конкретного порушення Правил дорожнього руху України, яке стало причиною зупинки з підтвердженням наявності таких. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що огляд на стан сп`яніння проводився із дотриманням всіх вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, затвердженої наказом МВС України № 1452 від 09.11.2015 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Халупко С.В., перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Приймаючи оскаржувану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи в своїй сукупності.
З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП, та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585944 ОСОБА_1 08.02.2026 близько 00 год 37 хв в м. Одесі по вул. Тираспольське шосе, 22 км, керував транспортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно медичного висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР №000245 від 08.02.2026, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Перелік ознак алкогольного сп`яніння наведений в п. 3 розділу 1 Інструкції № 1452/735.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкція № 1452/735).
З матеріалів справи вбачається здійснення працівниками поліції відео фіксації обставин подій, що відбувалися в день складення протоколу відносно ОСОБА_1 та долучення відеозаписів до матеріалів справи, про що міститься відмітка в протоколі.
Разом з тим, проаналізувавши долучені до матеріалів справи відеозапис подій, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані відео в повній мірі відтворюють подій 08.02.2026 за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу та закінчуючи моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на що доводи апеляційної скарги в даній частині відхиляються апеляційним судом.
Щодо законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 4 та п. 5 постанови Кабінету Міністрів № 1456 від 29.12.2021 року «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Згідно з п. 10 Постанови уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, і в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду виїзду.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України, Законами України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який безперервно діє і до тепер.
Положеннями п. 8 «Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан», затвердженого постановою КМУ від 08 липня 2020 року № 573, визначено, що на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право: перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться тощо (п. 16).
З підстав викладеного, зважаючи на вказаний в протоколі та зафіксований на відеозаписах час руху особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме близько 00 год 37 хв, тобто під час дії комендантської години, дії працівників поліції щодо зупинки вказаного в протоколі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у вказаний час є такими, що відповідають вимогам Закону, а тому доводи апеляційної скарги у відповідній частині також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.
Разом з тим, з долучених відеозаписів подій також вбачається фіксація звернення працівника поліції до ОСОБА_1 із вимогою щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснивши його право на проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж в медичному закладі (00 год 39 хв, відео 474540). Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, як вбачається з відео, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявила бажання проїхати до закладу охорони здоров`я, у зв`язку із чим в подальшому вбачається фіксування доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу (відео 474540, 01 год 24 хв), а також подальше проходження останнім огляду із фіксуванням результатів такого у висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР № 000245 (а.с. 5). Тобто, з викладеного вбачається дотримання працівниками поліції вимог Інструкції № 1452/735 та КУпАП щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння.
Згідно змісту вказаного висновку встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Наведені у висновку обставини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не спростовані.
При цьому, на адресу апеляційного суду на виконання постанови про витребування доказів, від КНП «ООМЦПЗ`ООР надійшла копія акту медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння складеного відносно ОСОБА_1 від 08.02.2026, яка досліджена в судовому засіданні. Згідно даного акту встановлено, що дата заповнення акту відповідає даті заповнення медичного висновку, час проведення огляду – 02 год 20 хв (тобто в межах встановленого положеннями ст. 266 КУпАП часу проведення відповідного огляду). Проведення огляду, згідно даного акту, здійснювалося за допомогою газоаналізатору Драгер о 01 год 31 хв із фіксуванням результатів огляду – 0,62 проміле; а також подальше проведення дослідження біологічного матеріалу (сечі), час відбору – 01 год 40 хв, із отриманими результатами – 1,50 проміле (а.с. 54-56). Тобто, з наведеного вбачається встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на підставі проведеного огляду в медичного закладі у відповідності до положень Інструкції № 1452/735, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в даній частині.
Будь-яких належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції скаржником не наведено, а наведені в апеляційній скарзі спростовуються наявними матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо підтвердження наявними матеріалами справи в своїй сукупності факту наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Халупко Сергія В`ячеславовича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 16 липня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева