Справа №718/3234/25
Провадження №1-кп/718/138/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2026 року м.Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі: 
головуючого судді     ОСОБА_1 
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження №12025262110000196 від 27.08.2025 з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криворівня, Верховинського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора     ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 
потерпілого ОСОБА_6 
представника потерпілого ОСОБА_7 ,- 

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
26.08.2025, приблизно о 16 год. 10 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н-10 сполученням «Стрий – Івано-Франківськ – Чернівці – Мамалига» в межах населеного пункту с. Дубівці Чернівецького району Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Снятин Івано-Франківської області.
Наближаючись до будинку №28 по вул. Миру в с. Дубівці, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки (перешкоди) іншим учасникам дорожнього руху, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, розпочав маневр розвороту та не надав дорогу іншому транспортному засобі, внаслідок чого допустив зіткнення із мотоциклом марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався позаду у попутному напрямку зі сторони м. Чернівці в сторону м. Снятин.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водію ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці перенісся; струсу головного мозку; закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків.
Відповідно до висновку експерта ЧОБ СМЕ №158-Мд від 13.11.2025 садна та струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритий перелом 5-ої плеснової кістки зліва зі зміщенням – до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 вчинив в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введені в дію з 01.01.2002, при чому порушення п.п. 10.1 Правил безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо- транспортної пригоди, зокрема:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Таким чином,  ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Позиція учасників провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення від 27.08.2025, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав. Надав покази про те, що того дня із сім`єю рухався дорогою Н-10 сполученням «Стрий – Івано- Франківськ – Чернівці – Мамалига» в межах населеного пункту с. Дубівці Чернівецького району Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Снятин Івано-Франківської області, на автомобілі «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 . Проїхавши перехрестя, зупинився на узбіччі праворуч. З дружиною обговорили подальший напрямок руху пару хвилин, вирішили розвернутись і їхати назад. Він розпочав рух, інших автомобілів не було, включив лівий поворот заздалегідь і виіхав на 2 передачі на головну дорогу , ще проїхав 150 м при суцільній лінії розмітки, а коли почалась преривчаста розмітка – то розпочав маневр розвороту. Маневр здійснював в дозволенному ПДР місці. 
Перед початком маневру подивився в дзеркало заднього виду, позаду нього не було жодних транспортних засобів, в тому числі мотоцикла марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .
Однак, розпочавши маневр побачив боковим зором, що до нього наближається на великій швидкості мотоцикл, після цього він натиснув гальма до повної зупинки транспортного засобу, проте не дивлячись на це, мотоцикл під керуванням ОСОБА_6 зіткнувся з його транспортним засобом в передній лівій частині, зокрема в радіаторній решітці моторного відсіку. 
Вважає, що жодних пунктів ПДР він не порушив, перед початком проведення маневру повністю переконався в його безпечності, розворот розпочав здійснювати не з узбіччя, а з дороги, при цьому рухаючись ближче до роздільної лінії, ніж до узбіччя. Натомість винуватцем вважає мотоцикліста, який рухався із перевищенням швидкості руху. 
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 звертав суду увагу на численні порушення норм КПК допущені органом досудового слідства, адже докази у справі отримані з порушенням КПК України. Зокрема, посилався на те, що протокол огляду місця події не належним чином заповнений, не всі розділи заповнені, не вказані дорожні знаки і дорожню розмітку, протокол не підписаний всіма учасниками слідчої дії, не складено схему ДТП і не проведено фотофіксацію. Вважає цей документ недопустими доказом у справі. Однак він покладений в основу висновків судових інженерно-транспортних експертиз. Слідчий в постанові експертам вказав неправдиві вихідні дані щодо дорожньої розмітки та дорожніх знаків на місці ДТП, оскільки такі відомості відсутні в протоколі ОМП. Крім того, експерт взяв до уваги пояснення ОСОБА_6 щодо відставі між мотоциклом та автомобілем в момент виїзду автомобіля з узбіччя, які суперечать проведенному протоколу слідчого експерименту із ОСОБА_6 . Вважає, що висновок експерта за спеціальністю 10.4 та 10.1 є недопустимими доказами у справі, адже проведені з урахуванням даних протоколу ОМП від 26.08.2025 та схеми ДТП, які отримані із порушенням КПК України. Отже, за принципом "плодів отруйного дерева" висновки експертів за обомав дослідженнями також є недопустимими доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 ,  надав покази про те, що стаж водіння мотоциклом в нього 36 років. Того дня рухався мотоциклом «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 , в напрямку с.Неполоківці. Коли проїхав перехрестя, то бачив попереду білий бус Volkswagen Transporter під керуванням ОСОБА_3 , який стояв на узбіччі, праворуч. Він рухався із дозволеною швидкістю, а коли наблизився , то бус розпочав рух по узбіччі, включив лівий поворот та різко з узбіччя пішов на розворот ліворуч перед ним. Водій його не бачив, адже на нього навіть не дивився. Він намагався уникнути зіткнення , тікав від автомобіля ліворуч, однак зіткнення вже на зустрічній смузі не вдалось уникнути. Зіткнення відбулось в ліве колесо автомобіля. Від удару його відкинуло на узбіччя і він втратив свідомість. Мотоцикл марки «Harley-Davidson FXLR», яким керував - це прогулянковий круізер і не пристосований до великої швидкості руху. 
Заявив цивільний позов до обвинуваченого про стягнення на його користь 1000000 гривень моральної шкоди, який підтримує в повному обсязі, адже зазнав моральних страждань, а стан його здоров`я значно погіршився, відновитись не може до нині, мотоциклом більше не керує, з часу ДТП не сідав за кермо, адже відчуває біль в коліні, нога не функціонує добре, криво зрослась. Мотоцикл розбитий повністю та не відновлений. Обвинувачений ОСОБА_3 жодного разу до нього не звертався з пропозицією відшкодувати шкоду чи покрити витрати на лікування. Просить цивільний позов задоволити. 
Представник потерпілого ОСОБА_7 вважав, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, не має підстав визнавати докази недопустимими, органом досудового слідста дотримані всі вимоги КПК України. Просив призначити покарання відповідно до санкції статті, цивільний позов задоволити повністю з підстав заначених в такому. 
Свідок  ОСОБА_8 показала, що 26.08.2025 приблизно о 16:10 год. перебувала на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який є її чоловіком. Знаходячись в с. Дубівці вони вирішили, що їм необхідно розвернутися і поїхати по особистих справах в іншому напрямку, тому ОСОБА_3 спочатку зупинився на узбіччі, а потім розпочав рух по автодорозі в напрямку м. Снятин Івано-Франкіської області із увімкненим лівим покажчиком повороту, під`їхав до частини дороги, де почалася переривчаста роздільна лінія, ОСОБА_3 не зупиняючись розпочав здійснювати розворот ліворуч, перед початком розвороту транспортний засіб знаходився на дорозі, а не на узбіччі. 
Перед початком розвороту вона і водій ОСОБА_3 дивилися в дзеркала заднього виду і не бачили жодних транспортних засобів позаду них, в тому числі і мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 . Коли чоловік розпочав розворот ліворуч , виїхав на зустрічну смугу, вона аж тоді побачила, що позаду мчить мотоцикліст на них і закричала , від чого чоловік одразу зупинився і відбулось зіткнення, а мотоцикліст відлетів у рів. Зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху в переднюю части авто. Вона вибігла з авто до мотоцикліста, викликали швидку та поліцію. Чоловік залишився в автомобілі. 
Свідок ОСОБА_9 , яка є дочкою обвинуваченого ОСОБА_3 , показала, що того дня вона їхала в бусі із батьками, сиділа позаду із малолітньою дочкою. В дорозі заснули, проснулась від крику матері, вийшла і побачила ДТП, мотоцикліст на узбіччі лежав, мама надавала йому допомогу, батько залишався в автомобілі за кермом. Автомобіль стояв поперек дороги. 
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засідання, вважаючи доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України належними та допустимими доказами у справі, усі зібрані в спосіб передбачений КПК України. Підстав визнавати їх недопустимими не має. Просив призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Просив вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні та судових витрат, накладений арешт на транспортні засоби - скасувати.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Об`єктивно винуватість обвинуваченого ОСОБА_3  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та процесуальними документами, а саме:
-Витягом з ЄРДР № №12025262110000196 від 27.08.2025, згідно якого відомості внесені за ч.1ст. 286 КК України з приводу ДТП , яка мала місце 26.08.2025 о 16:13 год. на автодорозі «Н-10», по вулиці Миру в с.Дубівці, Чернівецького району за участі водія автомобіля «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , та водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 під керуванням мотоциклом марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП, ОСОБА_6 з діагнозом перелом правої гомілкової кістки, забій грудної клітини та поперекового відділу хребта доставлено до ЛШМД м.Чернівці (а.с.м.к.п. 2 том1-2)
-Рапортом від 26.08.2025 року, згідно якого 26.08.2025 о 16:13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.08.2025 о 16:13 за адресою: Чернівецький район, с.Дубівці, вул.Перехрестя, зіткнення мотоцикла та автом Фольксваген Т5. Виїздом на місце події було встановлено, що на автодорозі Н-10 по вул.Миру в с.Дубівці Чернівецького району гр..України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель с.Бережниця Верховинського району Івано-Франківської області, пенсіонер, керуючи автомобілем марки «Фольскваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр розворот допустив зіткнення з мотоциклом марки «Харлей-Девідсон» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія гр..України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , приватний підприємець. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 з діагнозом перелом правої гомілкової кістки, забій грудної клітини та поперекового відділу хребта доставлено до ЛШМД м.Чернівці.(м.к.п.7-8 том1) 
-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.08.2025 разом із схемою до ДТП та фото таблицею з ілюстраціями, яким зафіксовано місце розташування транспортних засобів в момент ДТП, складено план-схему ДТП, а також приєднано фото таблицю з місця події, з якої вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Transporter» знаходиться на проїжджій частині, майже перпендикулярно до смуг руху, при цьому частково транспортний засіб перетнув роздільну лінію, найкоректніше вказане положення транспортного засобу відображено на ілюстрації №8. (м.к.п.9-25 том1)
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2025, за участі водія ОСОБА_3 , двох понятих. ОСОБА_3 вказав, що він рухаючись по проїзній частині дороги ввімкнув покажчик лівого повороту за 52 м до місця початку розвороту, місце де він розпочав маневр розвороту знаходиться на відстані 27м від умовної лінії та 0,5м до дорожньої розмітки 1.5 ПДР, при цьому позаду нього на його ж смузі руху перебував мотоцикл на відстані 20м від його задніх коліс; місце зіткнення відбулось на смузі зустрічного руху на відстані 24,7м від умовної лінії та 2,8 м від краю дороги; відстань, яку подолав автомобіль з моменту початку маневру розвороту до місця зіткнення становить 2,4м; час, за який він подолав цю відстань становить t1=1,62с,t2=1,45с, t3=1,77с.(м.к.п.108-111)
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2025, проведеного разом з водієм мотоцикла потерпілим ОСОБА_6 за участю двох понятих. Під час якого останній вказав, що вперше побачив автомобіль білого кольору на узбіччі дороги на відстані 52,5м від місця виїзду з узбіччя; в момент виїзду з узбіччя, автомобіль перебував на відстані 18,4м від умовної лінії та 0,3м до краю дороги. При цьому його мотоцикл в момент виїзду з узбіччя автомобіля перебував на відстані 13,4м до автомобіля та 1,1м до краю дороги; місце зіткнення відбулося на відстані 17,8м від умовної лінії та 2,7м від краю дороги ; відстань, яку подолав автомобіль з моменту виїзду з узбіччя до місця зіткнення становить 6м.(м.к.п.136-137)
- Висновком експерта №158-Мд від 13.11.2025 року, відповідно до якого у гр.. ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці перенісся; струсу головного мозку; закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків. Дані тілесні ушкодження виникли під час дії твердих тупих предметів, або при ударах об такі, цілком можливо під час дорожньо-транспортної пригоди, при травмуванні керуючи мотоциклом «Harley-Davidson FXLR» під час зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», можуть відповідати терміну на 26.08.2025 року і відносяться: садно – до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; струс головного мозку – до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритий перелом нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків – до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.(м.к.п.151-152) 
- Висновком Чернівецького НДЕКЦ від 30.09.2025 №СЕ-19/126-25/11021-ІТ за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», встановлено, що пошкодження від зіткнення на автомобілі«Volkswagen Transporter» зосереджені в передній лівій та лівій передній частинах. Пошкодження від зіткнення наявні на мотоциклі«Harley-Davidson FXLR» зосереджені в передній правій його частині. 
Беручи до уваги слідові інформацію зафіксовану на схемі до протоколу огляду ДТП від 26.08.2025 зіткнення мотоцикла «Harley-Davidson FXLR» із автомобілем «Volkswagen Transporter» відбулось на лівій смузі, відносно напрямку руху зі сторони с.Шипинці у напрямку с.Неполоківці, у місці подряпини на асфальті за умовним позначенням 3. (м.к.п.71-79) 
-Висновком Чернівецького НДЕКЦ від 20.11.2025 №СЕ-19/126- 25/13648-ІТ «Щодо дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод за експертною спеціальністю 10.1» встановлено:
1) В даній дорожньо-транспортній ситуації що досліджувалась, водію автомобіля Volkswagen-Transporter (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 , необхідно було діяти у відповідності до вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху.
2) В даній дорожньо-транспортній ситуації що досліджувалась, в діях водія автомобіля Volkswagen-Transporter (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , вбачається невідповідність вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією дорожньо- транспортної пригоди.
3) В даній дорожньо-транспортній ситуації що досліджувалась, водію мотоцикла «Harley-Davidson FXLR» (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху необхідно було діяти у відповідності з вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
4) В даній дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, в діях водія мотоцикла «Harley-Davidson FXLR» ОСОБА_6 не вбачається невідповідності вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли б перебувати в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок не дотримання обвинуваченим ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху.(м.к.п. 165-170)
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом
Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо визнання доказів недопустими, суд зазначає наступне. 
Адвокат ОСОБА_5 вважає протокол огляду місця події від 26.08.2025 недопустимим доказом, ставить під сумнів фактичні дані, отримані в ході слідчої дії, зокрема зазначає, що протокол не підписаний всіма учасниками процесуальної дії, в протоколі відсутній номер дорожньої розмітки , не встановлено дорожні знаки на місці ДТП, не складено схему ДТП та не проведено фото фіксацію, фото таблицю. 
У вступній частині постанови ОМП зазначено, що слідчий ОСОБА_11 за участю старшого слідчого ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , провели огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 26.08.2025 в с.Дубівці, Чернівецького району Чернівецької області , із застосуванням фотоапарату Canon. (м.к.п.9-25)
Протокол підписано слідчим ОСОБА_11 та понятими без застережень.
Місце ДТП зафіксовано схемою, яка додана до протоколу огляду події та підписана слідчим ОСОБА_12 , понятими. А також додано таблицю ілюстрацій в кількості 22 штуки , які засвідчені підписом слідчого ОСОБА_15 . Та обставина, що вказані додатки не зазначені в п.27 протоколу – на їх правильність не впливає. 
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Тож закон не вимагає, щоб одразу всі перелічені суб`єкти засвідчували відповідні додатки своїми підписами, хоча й не виключає можливості засвідчення додатку кількома особами. Тому засвідчення додатків лише одним із слідчих, не вказує на їх недопустимість. 
Посилання в п.7 протоколу ОМП щодо дорожньої розмітки - «переривчаста лінія», в сукупності із доданими схемою та таблицею ілюстрацій містять достатньо фактичних даних з місця події стосовно дорожньої розмітки та дорожніх знаків на місці ДТП.
З огляду на викладене, доводи сторони захисту у цій частині є безпідставними.
Отже жодних порушень КПК України під час проведення цієї слідчої дії не встановлено.
У зв`язку із визнанням протоколу огляду місця події з додатками від 26.08.2025 року допустимим доказом, у суду відповідно відсутні підстави визнавати висновок експерта від 30.09.2025 року та висновок експерта від 20.11.2025 року недопустимими доказами за принципом "плодів отруйного дерева".
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта від 27.08.2025, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, адже обвинувачений порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження. 
Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 пункту 10.1 ПДР безпосередньо перебуває у причиновому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. 
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо обставин ДТП, адже такі показання обвинувачений надавав з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.
А як зазначено у висновку експерта з експертним дослідженням 10.1, покази водія ОСОБА_3 задокументовані під час слідчого експерименту, в частині виконання маневру розвороту керованого ним автомобіля на відстані 0,5 м від осьової лінії дорожньої розмітки, технічно не спроможні, а тому не можуть бути покладені в основу дослідження. (м.к.п.168)
Разом з тим, показання потерпілого ОСОБА_6 є логічні, послідовні та підтверджуються усіма іншими матеріалами кримінального провадження. Такі покази визнані спроможними судовими експертами для врахування їх під час проведення автотехнічних експертиз. 
Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд до уваги не бере, адже останні є членами сім`ї обвинуваченого: дружиною та дочкою, відтак особами зацікавленими. 
Мотиви призначення покарання
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином (ст.12 КК України), вчиненим з необережності, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, віком 68 років, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, являється пенсіонером, 3 групи інвалідності.
Обставин, згідно ст.66, 67 КК України які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурором не заявлено та судом не встановлено.
Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Отже, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості, суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора та захисту, думку потерпілого та його представника, які при призначенні покарання просять суд призначити покарання у межах санкції статті та стягнути з обвинуваченого завдану моральну шкоду, внаслідок ДТП, дані про особу винного, який є особою похилого віку, пенсіонером, має 3 групу інвалідності, свою винуватість у скоєному не визнав, не розкаявся у вчиненому, попри наявність доказів у справі – свою винуватість категорично заперечував, шкоду потерпілому не відшкодував, та з огляду на всі обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому належить призначити покарання у вигляді штрафу в максимальному розмірі, що визначений санкцією ч.1 ст. 286 КК України.
При цьому, застосування покарання у виді штрафу - буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При цьому суд враховує положення ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. 
Разом з тим, встановлено, що у ОСОБА_3 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 03.06.1999, з категоріями В.(м.к.п.29 том1)
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено, окрім іншого, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому, вирішуючи питання про його призначення, суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, згідно з якими, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке сталося внаслідок порушення обвинуваченим декількох пунктів Правил дорожнього руху України та наслідки які настали у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_6 , ставлення обвинуваченого до порушень ПДР, не визнання винуватості, відсутність щирого каяття та поведінку після вчинення злочину, суд дійшов обґрунтованого висновку про доцільність застосування додаткового покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки. 
Цивільний позов
Цивільний позивач потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмір 1000000 гривень. 
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Крім того, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Разом з цим, як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд, керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, приймає до уваги обставини вчинення злочину, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним злочині, характер та обсяг душевних і фізичних страждань потерпілого ОСОБА_6 , а саме те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, внаслідок чого призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків і змушує до здійснення додаткових зусиль щодо організації свого особистого життя та життя всієї родини. А також те, що після даної події потерпілий пережив емоційний стрес, який супроводжувався і супроводжується почуттям розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху при згадуванні про ДТП.
Під час виступу в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 висловили пропозицію вішкодувати моральну шкоду потерпілому в розмірі 30 000 гривень. 
Суд, приходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 становить 30 000,00 грн., тому його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду у зазначеному вище розмірі.
Мотиви інших рішень 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався і підстав для обрання суд не вбачає.
Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст.124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/11017-ІТ – 2228 гривень 50 копійок; висновок автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/11023-ІТ – 2228 гривень 50 копійок; висновок транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/126-25/11021-ІТ –3565 гривень 60 копійок; висновок автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/13648-ІТ – 4457 гривень 50 копійок, всього на загальну суму 12 480 гривень 10 копійок, слід компенсувати державі за рахунок обвинуваченого. (м.к.п.46,58,70,164 том 1) 
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.08.2025 року, в частині заборони розпорядження та відчуження майна, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.
Питання стосовно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень,  з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Початок строку відбуття додаткового покарання обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.
Арешт, накладений на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.08.2025 року, скасувати в частині заборони розпорядження та відчуження зазначеного майна.
У частині позбавлення права користування транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , арешт уже скасовано ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.10.2025 року (м.к.п. 38–40, том 1; м.к.п. 141–143, том 1).
Арешт, накладений на транспортний засіб мотоцикл марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_16 , відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.08.2025 року, скасувати в частині заборони розпорядження та відчуження зазначеного майна.
У частині позбавлення права користування транспортним засобом марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 , арешт уже скасовано ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2026 (м.к.п.38-40 том1, м.к.п. 59-61 )
Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:
- Транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_3 . (м.к.п. 38-40 том1)
- Транспортний засіб мотоцикл марки «Harley-Davidson FXLR», номерний знак НОМЕР_2 – повернути потерпілому ОСОБА_6 . (м.к.п.38-40том1)
Судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 12 480 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесять) гривень 10 копійок стягнути з  ОСОБА_3   на користь держави.(м.к.п.46,58,70,164 том1) 
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задоволити частково. (а.с. 49-52 )
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя:          ОСОБА_1