Справа № 591/7234/25
Провадження № 2/591/1536/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року      м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: 
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Сухонос Є.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу № 591/7234/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи : ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ :
У червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що його батьки проживали разом, потім проживали окремо, однак він зростав із чітким розумінням того, що його батьком є ОСОБА_7 . У свідоцтві про народження та витязіт з державного реєстру актів цивільного стану батьком вказано ОСОБА_8 (відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - зі слів матері). ОСОБА_7 загинув під час несення військової служби 08.12.2024. За життя батько неодноразово говорив йому, що пропонував матері звернутися до відділу РАЦС та внести про нього відомості як про батька, однак з невідомих позивачу причин цього зроблено не було. Батько наполягав на зміні прізвища позивача на « ОСОБА_9 », однак позивач цього не бажав. Бабуся (відповідачка, мати батька) після поховання батька припинила спілкування із позивачем без будь-яких пояснень, хоча до цього у них були нормальні теплі стосунки. Батько постійно був поряд, займався вихованням позивача та забезпечував усім необхідним. Звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами, йому було повідомлено, що він не має права на запит, оскільки не є родичем загиблого. 
Просить визнати громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зобов`язати відділ ДРАЦС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису за № 1005 від 17.05.2006, складеного Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши у розділі «відомості про батька» батьком дитини ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . Інші дані дитини залишити без змін. Прізвище « ОСОБА_10 » - залишити без змін.
Ухвалою суду від 07.07.2025 було відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 16.10.2025, з урахуванням ухвали від 23.10.2025 про виправлення описки, було призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу , на вирішення якої поставлено питання, чи є відповідачка біологічною бабусею по лініїї батька відносно ОСОБА_4 . Ухвалою від 27.01.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 01.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
У відзиві на позовну заяву, поданому 18.07.2025, відповідачка позов не визнала. Представник зазначив, що факт біологічного батьківства її сина відносно заявника не підтверджено доказами. Син відповідачки за життя не визнавав біологічного батьківства, а лише час від часу спілкувався із ним. Між її сином та позивачем ніколи не виникало відносин, що виникають між батьками та дитиною. За період життя ОСОБА_7 мати позивача не вживала заходів для встановлення біологічного батьківства. Питання документального оформлення батьківства було ініційовано заявником виключно після смерті ОСОБА_7 з метою задоволення особистих інтересів заявника. Зазначає, що результати судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи мають визначальне значення при дослідженні питання батьківства. Просить відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 у поясненнях зазначив, що доказом батьківства може бути висновок експерта. Третій особі відомо, що у загиблого військовослужбовця є мати - ОСОБА_5 , котра має право на отримання одноразової грошової допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_6 не володіє інформацією щодо особистого розпорядження загиблого. Просить відмовити у задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача, у письмових поясненнях підтвердила той факт, що ОСОБА_7 є батьком її сина. Причиною її суперечок із ОСОБА_7 щодо внесення записів до актового запису про народження було прагнення ОСОБА_7 і небажання сина змінити прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_9 ».
У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із зазначених підстав. Позивач додатково пояснив, що завжди вважав своїм батьком ОСОБА_7 , а він позивача - своїм сином. Батьки, коли позивач був маленький, періодично проживали разом. Мати працювала за кордоном. Більшу частину часу його вихованням займались бабуся та дідусь (батьки матері). З відповідачкою у нього були нормальні стосунки, вона називала його онуком. Питання відносно оформлення батьківства ОСОБА_7 поставало у сім`ї неодноразово. Зокрема, коли позивачу було 14 років перед отриманням паспорту батько наполягав, щоб позивач змінив прізвище на « ОСОБА_9 », позивач цього не хотів, мати теж не бажала займатися цим питанням, бо в неї була маленька дитина (сестра позивача) . Тоді мати сказала, що якщо батько хоче займатися цим питанням - нехай займається. У віці 14 років дізнався, що юридично батьківство ОСОБА_7 по відношенню до нього не оформлено. 
Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідачка заперечує факт біологічного батьківства свого сина по відношенню до позивача. Ніколи не сприймала його як онука і її син не сприймав позивача як сина. Зазначив, що висновок експерта є неналежним доказом, оскільки ТОВ «Мама Папа» не є ліцензованою експертною установою. На дослідження не було взято зразки крові, а лише букального епітелію. Представник відповідача підтвердив, що син відповідача час від часу спілкувався із позивачем, оскільки ОСОБА_7 колись давно перебував у відносинах із його мамою. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження та копії свідоцтва про народження, матір`ю позивача є ОСОБА_6 . Батьком вказано ОСОБА_8 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері )(а.с. 23,25 т. 1).
ОСОБА_7 проходив військову службу (а.с. 27-28,30 т. 1)
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 загинув. Причиною смерті у актовому записі про смерть вказано ушкодження внаслідок дій від вибухів та осколків (а.с. 102 т. 1) 
Позивачем надано та судом досліджено спільні фото позивача із ОСОБА_7 протягом усього періоду життя позивача (а.с. 39-46), а також відеозаписи з дня народження позивача, на яких був присутній у тому числі ОСОБА_7 , усі присутні називали ОСОБА_7 на відеозаписах батьком ОСОБА_4 (а.с. 47 т. 1). 
Також на підтвердження факту батьківства позивачем було надано скріншоти листування із абонентом «Папа» та на іконці абонента наявне фото ОСОБА_7 . Зі змісту листування вбачається, що воно велось між батьком і сином, ОСОБА_7 відправляв свої фото, у розмовах згадував про «бабу ОСОБА_11 » (відповідачку) (а.с. 48-84).
13.10.2025 представником позивача було заявлено клопотання про призначення судово- медичної (молекулярно-генетичної експертизи) для встановлення біологічної спорідненості між позивачем та відповідачкою. Проведення експертизи просив доручити експертам спеціалізованої установи судово-медичних досліджень, зокрема, ТОВ «Мама Папа» або іншій установі на розсуд суду. 
Представник відповідача 14.10.2025 надав суду копію відповіді ТОВ «Мама Папа» на свій адвокатський запит, у якому ставив питання: що необхідно для проведення відповідного висновку (надання біологічних зразків, тощо); можливість надання біологічних зразків у лабораторії у м. Суми (а.с 146 т. 1 ). 
08.08.2025 ТОВ «Мама Папа» надало відповідь, у якій повідомлено, що товариство виконує молекулярно-генетичні експертизи за судовими ухвалами, а також молекулярно-генетичні експерті дослідження за зверненням фізичних та юридичних осіб. У товариства наявна методика, обладнання та досвід для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на встановлення спорідненості на рівні передбачувана бабуся (по лінії батька) - онук. Для підвищення точності такої експертизи бажана участь також матері дитини. (а.с 148 т. 1).
У судовому засіданні 16.10.2025 представник відповідача не заперечував проти призначення експертизи та проти обраної позивачем установи. Просив врахувати можливість відібрання біологічних зразків у лабораторії м. Суми та залучити матір позивача до проведення експертизи. 
08.01.2026 ОСОБА_12 (завідуючою лабораторії ТОВ «Мама Папа» ) складено висновок молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду. За його змістом на дослідження надано біологічні зразки - букальний епітелій, наступних осіб:
передбачувана бабуся - ОСОБА_5 ;
дитина - ОСОБА_4 ,
мати - ОСОБА_6 .
За висновком ймовірність того, що ОСОБА_5 є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 в межах проведеного дослідження складає 71,32% (а.с. 167-192).
29.05.2026 представником відповідача було подано клопотання у якому він зазначив, що ставить під сумнів висновок експерта, оскільки вірогідність споріднення лише 71,32% зі 100%, досліджувався букальний епітелій, а кров у осіб не відбиралася. Вважав, що достовірні результати щодо наявності або відсутності кровної спорідненості можуть бути у випадку співставлення біологічних зразків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Зазначав, що ним здійснено адвокатські запити, у яких він просив надати інформацію про наявність або відсутність особистого розпорядження загиблого, чи відбирались у ОСОБА_7 біологічний матеріал на підставі та в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», відповідь на ці запити він не отримав, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з тих підстав, що у строк, встановлений для подання відзиву, ці докази не були надані та не заявлялось клопотання про їх витребування, з моменту отримання висновку експертизи до моменту розгляду клопотання пройшов значний термін (більше 4 місяців), протягом якого також не направлялись адвокатські запити та не заявлялось клопотання про витребування доказів, адвокатські запити були направлені лише 21.05.2026. Суд трактував такі дії відповідача як такі, що вчинені з метою затягування розгляду справи. 
03.07.2026 на стадії судового розгляду представником відповідача було заявлено клопотання про витребування доказів щодо наявності або відсутності особистого розпорядження ОСОБА_7 та щодо наявності або відсутності зразків біологічного матеріалу військовослужбовця. Протокольною ухвалою суду з цих же причин у задоволенні клопотання було відмовлено та розцінено такі дії як такі, що вчинені з метою затягування розгляду справи. 
У судовому засіданні ОСОБА_12 (завідуюча лабораторії ТОВ «Мама Папа», особа, яка складала висновок молекулярно-генетичної експертизи) пояснила суду, що для подібних досліджень букальний епітелій є стандартним матеріалом та джерелом клітин для отримання якісного ДНК профілю, отримання зразків крові для цього не є необхідним, оскільки ДНК профіль людини не залежить від того, кров чи букальний епітелій досліджуються. 
На питання, чи може бути випадковий збіг у визначенні ймовірності споріднення зазначила, що у даному випадку споріднення є другого порядку, ймовірність є високою. Ймовірність того, що спорідненість наявна, у 2 рази більше, ніж ймовірність того, що спорідненість відсутня. Більш точне дослідження може бути здійснене за іншою методикою, яка є більш дороговартісною. Іншої методики у даному випадку особам не пропонували. Для тесту за ступенем спорідненості баба - онук використовувалась стандартна методика. 
У ТОВ «МамаПапа» є ліцензія на медичну діяльність, клініко-діагностична лабораторія центру виконує генетичні дослідження. Вважає себе експертом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу» експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями для висновку з досліджених питань. Вона має достатню освіту, досвід і стаж, а центр має необхідне якісне обладнання для проведення подібних досліджень. До реєстру експертів відомості про неї не внесені. Не є судовим експертом, а є фахівцем, прирівняним до експерта, тому вважає, що має право проводити експертизу. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є бабусею позивача по матері, суду пояснила, що дочка говорила про те, що ОСОБА_7 є батьком її онука. У ОСОБА_7 із позивачем були відносини як між батьком і сином. Пояснила, що її дочка працювала у Туреччині. Потім повернулась до м. Суми на декілька місяців, зустрічалась та періодично проживала у ОСОБА_7 . Згодом поїхала на заробітки до Швейцарії. Звідти приїхала вагітною, народжувала у м. Суми. Коли була вагітна, проживала у ОСОБА_7 , перед пологами вони посварилися, тому дочка переїхала до батьків. Коли народила, дочка була у сварці з ОСОБА_7 , тому він не був записаний батьком дитини. До приблизно шестирічного віку ОСОБА_4 його батьки періодично проживали разом, востаннє - приблизно два роки (коли ОСОБА_4 було приблизно 3-6 років). Вихованням ОСОБА_4 більшу частину часу займалась вона (свідок) та її чоловік. Мати працювала за кордоном. Батько ( ОСОБА_7 ) брав участь у вихованні, допомагав фінансово, цікавився його успішністю у школі, здоров`ям. Батько або приходив до них для спілкування з дитиною, або забирав ОСОБА_4 для спілкування та відпочинку на нейтральній території. ОСОБА_7 наполягав на зміні прізвища ОСОБА_4 на « ОСОБА_9 », але дочка та ОСОБА_4 цього не бажали. ОСОБА_4 дуже сходий на ОСОБА_7 . Відповідачка участі у вихованні ОСОБА_4 не брала, у неї з ОСОБА_7 були не дуже гарні відносини. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що є другом позивача, знайомий з ним з дитинства, оскільки проживав поряд із бабусем та дідусем позивача. Був знайомий з ОСОБА_7 , сприймав його як батька ОСОБА_4 . Бачив його неодноразово, оскільки ОСОБА_4 проживав із бабумсею та дідусем по сусідству, а ОСОБА_7 до них приходив. Декілька разів ОСОБА_7 водив його та позивача у кіно, брав на рибалку. Приблизно у восьми - десятирічному віці був у гостях із ночівлею у ОСОБА_4 та його батьків ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) у квартирі на 9 мікрорайоні. Коли ОСОБА_7 почав військову службу, ОСОБА_4 передавав йому на фронт посилки. Всі сприймали ОСОБА_4 як сина ОСОБА_7 . 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
За оцінкою суду, надані позивачем фотографії та відеозаписи засвідчують безперервність та системність взаємин між ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_4 протягом усього життя останнього. Зміст переглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів фіксує участь ОСОБА_7 у сімейних урочистостях позивача та його публічне позиціонування як батька дитини.
Досліджені судом скріншоти листування позивача з абонентом «Папа» додатково підтверджують факт існування сталих батьківсько-дитячих стосунків, характерних для батька та сина, взаємну піклувальність, обмін сімейними новинами та побутовою інформацією.
Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 є послідовними, логічними та узгоджуються між собою і з іншими матеріалами справи. Свідки підтвердили, що за життя ОСОБА_7 визнавав позивача своїм сином, приймав участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні, спілкувався з ним та проводив спільне дозвілля, а також мав намір оформити юридичний статус батьківства зі зміною прізвища дитини, чому завадили сімейні розбіжності та небажання самого позивача змінювати прізвище у підлітковому віці.
Щодо заперечень відповідача та її представника стосовно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 08.01.2026, суд зазначає наступне.
Відповідно до статей 77, 78,79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як встановлено з пояснень ОСОБА_12 - завідувача лабораторії ТОВ «Мама Папа» та дослідженої у судовому засіданні інформації з Реєстру атестованих судових експертів, вона не є атестованим судовим експертом. Відповідно до наданої до висновку копії витягу з відомостей бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики, ТОВ «Мама Папа» має ліцензію за рядом медичних спеціальностей, у тому числі генетика медична. До висновку не надано ліцензії на проведення судових експертиз.
Відтак, наданий «Висновок молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду» не може вважатися висновком експерта у розумінні положень ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу» .
Разом з тим, суд враховує, що ТОВ «Мама Папа» є медичною установою, яка має відповідну ліцензію на здійснення діяльності у сфері медичної генетики. Дослідження на предмет біологічного споріднення позивача та відповідачки проводилось лікарем - генетиком за допомогою інструментального спеціалізованого обладнання. 
З огляду на викладене, суд оцінює наданий висновок лабораторії ТОВ «Мама Папа» від 08.01.2026 не як висновок судової експертизи у процесуальному розумінні, а як письмовий доказ (спеціальне генетичне дослідження, проведене фахівцем у галузі медичної генетики), який підлягає дослідженню та оцінці судом у сукупності з іншими наданими доказами.
Суд відхиляє доводи відповідача про неналежність матеріалу дослідження (букального епітелію замість крові), оскільки структура ДНК людини є ідентичною в усіх клітинах організму, а відбір букального епітелію є стандартною, найменш травматичною та загальноприйнятою практикою для вилучення геномного матеріалу.
Суд також враховує, що ТОВ «Мама Папа» має відповідну ліцензію на медичну діяльність, а залучений спеціаліст володіє необхідним рівнем спеціальних знань у галузі генетики. Враховуючи, що дослідження проводилося за відсутності зразків ДНК безпосередньо загиблого батька ОСОБА_7 , а порівняння здійснювалося за схемою спорідненості другого ступеня (бабуся - мати - онук), отриманий показник вірогідності 71,32% у сукупності з іншими прямо підтверджуючими доказами є належним і достатнім підтвердженням кровного споріднення. 
Відповідачем не надано жодного доказу на спростування цього висновку та не заявлено клопотань про призначення іншої експертизи або доручення повторної експертизи іншій медичній установі. 
Суд враховує процесуальну поведінку відповідача під час розгляду даної справи. Зокрема, враховує терміни подання відповідачем клопотань для встановлення, чи відбирався у загиблого генетичний матеріал. 
Так, 18.07.2025 представником відповідача було подано відзив, до якого не було додано доказів та не було заявлено клопотання про витребування доказів. 
При вирішенні питання про призначення експертизи представник відповідача не заперечував проти призначення її установі - ТОВ «Мама Папа». Більше того, попередньо звертався до цієї установи з питання отримання інформації щодо експертизи, про що надав докази.
Відповідачка з`явилась для відібрання зразків та зразки букального епітелію у неї були відібрані 02.12.2025. До травня 2026 року ані відповідачка, ані її представник не заперечували щодо відібрання саме у такий спосіб генетичного матеріалу та відносно обраної установи.
Ухвалою суду від 27.01.2026 було поновлено провадження у справі у зв`язку з отриманням висновку від ТОВ «Мама Папа». Ця ухвала та повістка про виклик у судове засідання на 13.04.2026 була доставлена до електронного кабінету представника відповідача 29.01.2026 (а.с. 203 т. 1), тобто із висновком представник відповідача мав можливість ознайомитися з 20.01.2026. У судове засідання 13.04.2026 представник відповідача не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці, доказів на підтвердження поважності причин не надав, інших клопотань не заявляв. 
21.05.2026 представником відповідача було складено адвокатські запити, у тому числі відносно наявності у спеціалізованих установ зразків генетичного матеріалу ОСОБА_7 29.05.2026 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням відповідей на адвокатські запити, у задоволенні якого відмовлено. 03.07.2026 представником відповідача було заявлено клопотання про витребування доказів у зв`язку з неотриманням інформації на адвокатські запити. 
Оцінюючи таку процесуальну поведінку відповідача та її представника, суд доходить висновку, що клопотання про витребування доказів щодо наявності особистого розпорядження ОСОБА_7 та зразків його біологічного матеріалу були подані з істотним порушенням процесуальних строків та без наведення поважних та незалежних від сторони причин недотримання таких строків. Відповідач, будучи обізнаною про звернення позивача до суду ще влітку 2025 року, мала достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав та збирання необхідних доказів, однак ініціювала вказані питання лише у травні-липні 2026 року. Такі дії суд розцінює як процесуальне зловживання, спрямоване на затягування розгляду справи, а поведінку відповідача - суд розцінює як суперечливу відносно наявних у матеріалах справи доказів. 
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується батьківство ОСОБА_7 відносно позивача. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі наведених норм та у зв?язку із встановленням факту батьківства ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_4 підлягають внесенню зміни до актового запису про народження дитини шляхом зазначення у розділі відомостей про батька дитини ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_4 до ОСОБА_5  про визнання батьківства задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Внести зміни до актового запису за № 1005 від 17.05.2006, складеного Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши у розділі «відомості про батька» батьком дитини ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 02.09.2026.

Суддя О.О. Ніколаєнко