СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/655/26
Провадження № 2/306/766/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року    м. Свалява 
Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, укладений 25.05.2023 року, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №238 від 25.05.2023 року. Також просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаю з дня подачі позовної заяви до суду.
До суду, 08.07.2026 року надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником-адвокатом Бочко Л.І., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 у якому представник відповідача ОСОБА_7 просить позовні вимоги задовольнити частково. В частині заявленої позовної вимоги про розірвання шлюбу позов визнає, заперечень щодо розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не має. В частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання чотирьох дітей позовні вимоги визнає частково. В обгрунтування доводів зазначає, до відповідно до свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відповідач ОСОБА_2 є батьком. Однак відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 батьком вказано ОСОБА_9 , а тому походження вказаної дитини від ОСОБА_10 не підтверджено та аліментне зобов?язання щодо утримання дитини ОСОБА_11 у відповідача не виникає. Вимоги мотивує тим, що відповідач не має сталого заробітку, не має достатньо доходів, щоб щомісячно сплачувати аліменти на дітей в розмірі по 3500 грн. на кожну дитину, оскільки дохід відповідача носить сезонний характер, залежить від наявності роботи та не є постійним, що впливає на платоспроможність відповідача. У відзиві представник відповідача ОСОБА_7 посилається на встановлений Законом України "Про державний бюджет України розмір прожиткового мінімуму на одну особу для дітей, вік та потреби дітей, стан здоров?я платника аліментів, у зв`язку з чим просить суд визначити розмір аліментів на трьох дітей: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.32-35).
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відстуності, заявлені позовні вимоги підтрмує у повному обсязі, просить позов задовольнити. (а.с.25).
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає частково. Просить позов задовольнити частково з врахуванням доводів, зазначених у поданому до суду відзиві (а.с. 38).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
В частині вимоги про розірвання шлюбу, суд констатує наступне.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , між сторонами 25 травня 2023 року укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №238 від 25.05.2023 року (а.с. 7).
Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, відсутня побудова сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, приймаючи до уваги, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги про розірвання необхідно задовольнити, шлюб розірвати.
Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
В частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд констатує таке.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; ч.3 ст. 11 розділу III Закону України “Про охорону дитинства”- предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_2 від 23 лютого 2023 року, відповідний актовий запис №145 від 25.07.2018 року, проведеного Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в графі "батько" вказано ОСОБА_2 (відповідача), "мати" - ОСОБА_1 (позивача), а.с.12.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_3 від 23 лютого 2023 року, відповідний актовий запис №144 від 25.07.2018 року, проведеного Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в графі "батько" вказано ОСОБА_2 (відповідача), "мати" - ОСОБА_1 (позивача), а.с.13.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_4 від 23 лютого 2023 року, відповідний актовий запис №145 від 16.09.2020 року, проведеного Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в графі "батько" вказано ОСОБА_2 (відповідача), "мати" - ОСОБА_1 (позивача), а.с.14.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_5 від 20 квітня 2023 року, відповідний актовий запис №74 від 20.04.2023 року, проведеного Свалявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в графі "батько" вказано ОСОБА_9 , "мати" - ОСОБА_1 (позивача), а.с.15.
За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За  ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (при визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (правова позиція в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 року, справа №755/14148/18).
Також, при визначенні величини аліментного платежу суд враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законодавством України "Про Державний бюджет України на 2026 рік").
Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Суд при розгляді справи встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що утворює юридичний склад необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов?язання щодо їх утримання, а тому виходячи з принципів розумності, справедливості та рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, враховуючи, що аліменти є власністю дітей, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, що відповідач визнає стягнення з нього аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.
Розмір аліментів стягуваних з відповідача на утримання дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, який відповідатиме чинному Законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Стягнення проводити на користь ОСОБА_1 (позивача) з 06.04.2026 року.
Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
В частині вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини ОСОБА_6 суд констатує таке.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, наданий Свалявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - державна реєстрація народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері), а.с.16. 
Суд зазначає, що згідно законодавства України, аліменти на утримання дитини не стягуються, якщо чоловік не записаний батьком у свідоцтві про народження та відсутні відомості про нього як батька в актовому записі про народження дитини, а тому суд доходить висновку, що правові підстави щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 (відповідача) на утримання дитини ОСОБА_6 відсутні.
Суд роз`яснює позивачу, що обов`язок утримання дитини виникає лише після офіційного, юридичного підтвердження батьківства.
Відповідно до ч. 2 ст.184 СК України - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.
Суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 
В частині розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України
Поскільки вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір” (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) за ставками, встановленими ст. 4 Закону України “Про судовий збір” №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1331,20 грн. на день постановлення рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113, 115, 150, 164, 166, 243, 180 182Сімейного кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Шлюб, укладений між  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцем АДРЕСА_1  та  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканкою АДРЕСА_1 , зареєстрований 25 травня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №238 від 25.05.2023 року – розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили направити до Свалявського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб №238, складеному 25 травня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6  на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканки АДРЕСА_1 , НОМЕР_7  аліменти на утримання дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6  на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривна 20 коп.) за позовну вимогу про стягнення аліментів.

У задоволенні решти вимог — відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
09.07.2026 року.