Справа №442/5425/26 
Провадження №2/442/2344/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Крамара О.В.
з участю секретаря судового засідання – Малик О.Я., 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - 
в с т а н о в и в :
Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 13 лютого 2026 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 84173205 від 13.02.2026року.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 25 серпня 2025 року Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області. 
За життя ОСОБА_2 , 25 червня 2025 року склала заповіт, де на випадок своєї смерті усе своє майно де б воно не було, та з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06 травня 2026 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0423, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №481 від 20.09.2018; земельну ділянку площею 0,3621 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1703, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №484 від 20.09.2018; земельну ділянку площею 0,3620 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0246, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №481 від 20.09.2018; земельну ділянку площею 1,3195 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1704, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №484 від 20.09.2018; земельну ділянку площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0357, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 807296 від 27.10.2010 року виданого Дрогобицькою РДА; земельну ділянку площею 0,3619 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0245, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 807295 від 27.10.2010 виданого Дрогобицькою РДА.
Однак, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2026 року № 58/02-14 та повідомила про те, що не може цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно - відсутні і вона не у змозі виготовити свідоцтво про право власності на спадкове майно, та повідомила що необхідно звертатися до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.
Таким чином, вичерпавши всі наявні правові можливості для захисту цивільних прав, позивач вимушений звернутися до суду із цією позовною заявою. 
Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про підтримання позову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у їх відсутності, щодо вирішення позову покладаються на думку суду. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої входять: земельна ділянка площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0423, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №481 від 20.09.2018; земельна ділянка площею 0,3621 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1703, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №484 від 20.09.2018; земельна ділянка площею 0,3620 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0246, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №481 від 20.09.2018; земельна ділянка площею 1,3195 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1704, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Дрогобицької РДА №484 від 20.09.2018; земельна ділянка площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0357, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 807296 від 27.10.2010 виданого Дрогобицькою РДА; земельна ділянка площею 0,3619 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0245, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 807295 від 27.10.2010 виданого Дрогобицькою РДА.
Відповідно до ст.. 1216 Цивільного кодексу України «Поняття спадкування» передбачено, що: 1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно статті 1217 ЦК України «Види спадкування» 1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до статті 121 ЦК України «Склад спадщини» 1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України «Відкриття спадщини» встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), а частиною 1 статті 1221 ЦК України «Місце відкриття спадщини» визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
За змістом статті 1223 ЦК України «Право на спадкування» 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Згідно Статті 1233 ЦК України «Поняття заповіту» 1. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а статтею 1234 ЦК України «Право на заповіт» встановлено, що: 1. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. 2. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. 
Відповідно до статті 1235 ЦК України «Право заповідача на призначення спадкоємців»1. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 2. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. 3. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. 4. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.
Згідно статті 1236 ЦК України «Право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом» 1. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. 2. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. 3. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. 4. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1254 ЦК України «Право заповідача на скасування та зміну заповіту» 1. Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. 2. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, якій він йому суперечить. Частиною 5 статті 1268 ЦК України «Прийняття спадщини» однозначно встановлено, що: 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч.1 статті 190 Цивільного кодексу України : майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту щодо спірного майна та після смерті спадкодавця вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. 
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на: земельну ділянку площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0423; земельну ділянку площею 0,3621 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1703; земельну ділянку площею 0,3620 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0246; земельну ділянку площею 1,3195 га кадастровий номер 4621286300:06:000:1704; земельну ділянку площею 1,3193 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0357 та земельну ділянку площею 0,3619 га кадастровий номер 4621286300:06:000:0245, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Дата складення рішення - 15.09.2026.

Суддя    О.В. Крамар