Справа № 420/37098/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

28 липня 2026 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/37098/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/37098/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2026 року по справі № 420/37098/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , правил військового обліку.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. 
01.07.2026 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі № 420/37098/25 за яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою від 02.07.2026 року суд прийняти до розгляду ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/37098/25, вирішення заяви ухвалив здійснити в порядку письмового провадження та встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви.
Жодних пояснень, клопотань та заперечень від відповідача з приводу витрат на правову допомогу до суду не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, оскільки рішення у справі № 420/37098/25 було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні), то і питання щодо роз`яснення судового рішення також вирішується судом в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, дослідивши надані учасниками сторін докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.
Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога у даній справі надавалась адвокатом Гришко С.О., що підтверджується Ордером на надання правничої допомоги серії ВН №1583314 від 31.10.2025 року, виданим на підставі Договору про надання правничої допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року.
Позивач на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав до суду: договір про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, додаткову угоду №2 від 24.10.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, додаткову угоду №3 від 10.11.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 30.06.2026 року, рахунок № 1 від 30.06.2026 року.
Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським бюро «ГРИШКО І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро Гришка Сергія Олександровича, укладено Договір про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, за яким Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з метою захисту інтересів Клієнта в якості його захисника (відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, Кримінально-процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Митного кодексу України тощо) та представника зі всіма правами, що має Клієнт (пункт 1).
Згідно пунктів 3, 4 Договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, визначений цим Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою Сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди. За надання правової допомоги Клієнт сплачує на Бюро гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується Сторонами у Додатку до даного Договору.
Також між позивачем та Адвокатським бюро «ГРИШКО І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро Гришка Сергія Олександровича, укладено додаткову угоду №2 від 24.10.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правової допомоги по захисту порушених та невизнаних прав Клієнта ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно пункту 2 вказаної Додаткової угоди, Бюро зобов`язується надати Клієнту наступні послуги: - консультації та роз`яснення з подібних правових питань; - аналіз судової практики та правових позицій з подібних питань; - підготовка документів для представлення інтересів Клієнта перед третіми особами та в суді; - складення позовної заяви про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії; - сплатити судовий збір за позовною заявою; - направлення стороні та до суду позовну заяву; - складення та направлення до суду відповіді на відзив (за необхідності); - складення та направлення до суду необхідних процесуальних документів; - участь у судовому засіданні при представленні інтересів Клієнта в Одеському окружному адміністративному суді (за необхідності); - підготовка необхідних документів для отримання компенсації понесених витрат Клієнта при розгляді справи судом; - складення заяви про ухвалення додаткового рішення по справі; - отримання ухвал, рішень по справі; - вибір стратегії подальших дій для досягнення обумовленого результату Сторонами.
Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №2 від 24.10.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року розмір гонорару адвоката за перелічені послуги становить суму в розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) гривень.
Також між позивачем та Адвокатським бюро «ГРИШКО І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро Гришка Сергія Олександровича, укладено додаткову угоду №3 від 10.11.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правової допомоги при оскарженні ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року про передачу справи за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області по справі №420/37098/25.
Згідно пункту 2 вказаної Додаткової угоди, Бюро зобов`язується надати Клієнту наступні послуги: - консультації та роз`яснення з подібних правових питань; - ознайомлення з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду про передачу справи за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області; - підготовка документів для представлення інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді; - підготовка скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про передачу справи за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області; - направлення апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду; - отримання ухвал, рішень по справі; - вибір стратегії подальших дій для досягнення обумовленого результату Сторонами.
Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №3 від 10.11.2025 до договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12.09.2025 року розмір гонорару адвоката за перелічені послуги становить суму в розмірі 7 000,00 (сім тисяч) гривень.
Згідно з актом про прийняття-передачу наданих послуг від 30.03.2026 року Бюро з 24 жовтня 2025 року по 30 червня 2026 року надало Клієнту правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №12/09/25-1 від 12 вересня 2025 року та Додаткової угоди №2 від 24 жовтня 2025 року до Договору щодо захисту порушених та невизнаних прав Клієнта ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , представлення інтересів Клієнта в Одеському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді при розгляді справи №420/37098/25 за позивною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, а Клієнт прийняв надані послуги. Адвокатським Бюро були надані наступні послуги: - консультація адвоката; - вибір стратегії дій та підготовка документів для представлення інтересів клієнта перед третіми особами та в суді; - збір та підготовка документів для звернення до суду; - підготовка та направлення до суду позовної заяви про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії; - ознайомлення з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду про передачу справи за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області; - підготовка скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про передачу справи за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області; - направлення апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду; - підготовка та направлення до суду клопотання про прискорення розгляду справи; - підготовка та складення необхідних документів для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі.
Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах № 810/3806/18, № 810/2816/18, № 810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі № 810/1502/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові по справі № 640/18402/19 від 28.12.2020, відповідно до якої, у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Фіксований розмір гонорару не залежить від обсягу виконаних адвокатом робіт, а тому не потребує подання позивачем додаткових доказів витраченого адвокатом часу на надання послуг.
В даному випадку матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката Гришко С.О. у розмірі 8000,00 грн, за надання правової допомоги щодо оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеському окружному адміністративному суді.
Суд враховує, що у розумінні вищенаведених положень КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо вона вважає, що не було дотримано вимоги стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 березня 2024 року у справі № 320/4840/22.
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові по справі № 140/3868/24 від 26 червня 2025 року.
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тож, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
На підставі частини першої статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності також знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини сьомої статті 134 КАС України, відповідно до яких обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат заявник направив відповідачу до зареєстрованого Електронного кабінету згідно з квитанцією № 7767694.
Також суд зазначає, що ухвалою від 02.07.2026 року відповідач був повідомлений про прийняття до розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та йому було надано строк для подання письмових пояснень по суті поданої заяви.
Разом із цим, відповідач не направив до суду клопотання (заперечень, пояснень) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 16 грудня 2025 року у справі № 640/14850/20 (провадження № К/990/6369/22) у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України (критерії співмірності) суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема критерії пропорційності і обґрунтованості), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, усі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
За відсутності належного обґрунтованого клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд не може оцінювати відповідність їх розміру критеріям, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Аналогічний правовий підхід у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 300/5313/22, від 23 січня 2025 року у справі №120/17480/23, від 21 березня 2025 року № 520/1405/22, від 19 березня 2026 року у справі №160/9098/24.
Враховуючи, що надані адвокатом послугу підтверджуються матеріалами справи, а відповідач жодних клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу не надав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн, оскільки вказані витрати пов`язані з наданням правової допомоги в суді апеляційної інстанції при оскарженні ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року про передачу справи за підсудністю.
З 06.07.2026 року по 24.07.2026 року суддя Лебедєва Г.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з цим додаткове рішення постановлено після виходу судді з відпустки.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 205, 243, 252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі № 420/37098/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Прийняти по справі додаткове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп.
В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 28.07.2026 року.

Суддя Г.В. Лебедєва