Справа № 673/1363/25 
Провадження № 2/673/245/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 липня 2026 р. м. Деражня 

Деражнянський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого судді - Мартинюка В.Б.,
за участю: секретаря судового засідання - Капітана В.А.,

розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністюТовариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 948204556 від 31.01.2020 у розмірі 36365,00 грн, а також судових витрат у розмірі 2422,40, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 31.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 948204556 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора XNA56Q89, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000,00 грн, на його банківську карту № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №110 від 01.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 38 535,00 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36365,00 грн. 
06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30000,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунок попереднього кредитора, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою судді від 16 грудня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Ухвалою суду від 09.01.2026 позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» залишено без руху. 14.01.2026 позивач усунув недоліки позовної заяви.
Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.01.2026 року витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю.
На виконання ухвали суду від 15.01.2026, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10.02.2026 надіслано письмовий доказ, який підтвердив факт випуску банківської карти № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та надано повідомлено, щ було зараховано кошти на суму 30000 UAН від 31.01.2020, призначення: поповнення картки, Перекази .
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала суду додаткові пояснення, у яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.
Відповідач та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, остання надала до суду заяву, у якій заперечують проти задоволення позову, вважаючи вимоги ТОВ «Юніт Капітал» безпідставними та недоведеними. Основні аргументи захисту базуються на наступному: відсутність доказів набуття права вимоги: позивачем не надано належних доказів (зокрема, платіжних документів), що підтверджують факт оплати за договорами факторингу в ланцюжку відступлення прав від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Юніт Капітал». Недоведеність обсягу заборгованості: надані розрахунки не відображають фактично здійснені Відповідачем платежі, що ставить під сумнів правильність нарахованих відсотків та тіла кредиту. Правова нелегітимність кредитора: посилаючись на практику Верховного Суду, адвокат зазначає, що заміна кредитора не вважається такою, що відбулася, якщо не доведено перехід прав на кожному етапі передачі. Оскільки Позивач не підтвердив реальність попередніх правочинів, він не має права виступати кредитором у даних правовідносинах.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 31.01.2020 в особистому кабінеті на сайті Манівео відповідач заповнив заяву на отримання грошових коштів в кредит від 31.01.2020. З якої вбачається, що ОСОБА_1 бажає отримати 30000,00 грн на 126 днів номер картки НОМЕР_1 .
Цього ж дня, 31.01.2020 між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №948204556 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора XNA56Q89, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 30000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.
Відповідно до копії довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичальник ОСОБА_1 , з яким укладено Кредитний договір № 948204556 від 31.01.2020, ідентифікований товариством. Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: XNA56Q89; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику - 31.01.2020 17:16:41 та містить номер телефону НОМЕР_3 , на який відправлено такий ідентифікатор, перерахування грошових коштів позичальнику відбулося - 31.01.2020 16:13:54.
Згідно з платіжним дорученням від 31.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало кошти ОСОБА_1 в сумі 30000,00 грн.
Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 948204556, станом на 20.11.2025, заборгованість за указаним договором складає 36365,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 30000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 6365,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 948204556, станом на дату придбання прав вимог, її розмір складає 36365,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 30000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 6365,00 грн.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2020.
31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції та продовжити строк дії договору до 31.12.2021.
Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020) встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно.
31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 включно.
31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2024 включно.
Згідно з реєстром прав вимоги №110 від 01.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 36365,00 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з реєстром прав вимоги №11 від 31.08.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 36365,00 грн.
Відповідно до копії платіжної інструкції №4586 від 31.08.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було перераховано грошові кошти в сумі 2470667,26 грн на користь ТОВ «Таліон Плюс», призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 за договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 без ПДВ».
04.09.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №0409/24, згідно з яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, оплату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно з реєстром боржників від 04.09.2024 до договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 36365,00 грн.
Відповідно до копії платіжної інструкції №68 від 05.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» було перераховано грошові кошти в сумі 260026,17 грн на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», призначення платежу: «оплата за право грошової вимоги згідно договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 без ПДВ».
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.
Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Згідно з положеннями ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 1 ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, сформованій у справі №752/8842/14-ц від 05 липня 2017 року.
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012, від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17).
Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28.11.2018 передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з пунктом 2.1 цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Судом встановлено, що право вимоги до відповідача переходило тричі, зокрема, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал».
Тож позивачем доведено наявність правових підстав для набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договорів факторингу.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено.
Разом з тим, одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6) частини 1 статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.
Тому сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року в справі №910/12876/19 (пункти 7.6-7.10).
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 5 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.19).
Отже, право кредитора (як первісних так і нового) нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, загальна сума за Договором кредитної лінії №948204556 в межах строку кредитування 126 днів становить 15218,00 грн, з яких 14890,00 грн (12720,00+2170,00) відповідачем сплачено, а тому до стягнення підлягає різниця між загальною сумою процентів кредиту та сплаченою сумою, що становить 328,00 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ ««Юніт Капітал» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2442,40 грн, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №30982 від 05.12.2025.
Оскільки позовні вимоги ТОВ ««Юніт Капітал» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 30328,00 грн (30328,00:36365,00 х 100= 83,4%; 2422,40 грн. х 83,4% = 2020,28 грн).
У позовній заяві позивач ТзОВ «Юніт Капітал» просило стягнути із відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, що підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, Додатковою Угодою №25770551921 від 10.09.2025, актом прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц.
Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, задоволення позову частково, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.
Водночас відповідно до частки обґрунтованих вимог (83,4 %) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 83,4% витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн, що становить 3336,00 грн.
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії №948204556 від 31.01.2020 в розмірі 30 328,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2020,28 грн сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3336,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», ЄДРПОУ - 43541163, адреса:бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, місто Київ;
відповідач:    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 27.07.2026 року. 
Суддя: | | В. Б. Мартинюк