Справа №442/4519/26 
Провадження №2-о/442/392/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,
за участю секретаря судового засідання Лесович О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу № 442/4519/26 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Дніпровської міської ради, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної Оксани Володимирівни, про встановлення факту, що має юридичне значення,
учасники справи: заявник ОСОБА_1 ,
свідок ОСОБА_2 ,
свідок ОСОБА_3 ,
свідок ОСОБА_4 ,
встановив :
Заявник звернувся із заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт , що він є племінником померлої ОСОБА_5 .
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є племінником померлої ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є рідною сестрою мого батька – ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Його тітка - ОСОБА_5 на момент смерті в шлюбі не перебувала (була розлучена). В неї був син – ОСОБА_7 . Він загинув на війні ІНФОРМАЦІЯ_4 і не мав спадкоємців. Таким чином він є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 .
На даний час виникла необхідність у встановленні факту його родинних відносин із ОСОБА_5 для прийняття спадщини після її смерті, а саме: квартири, загальною площею (кв.м): 38.6, житловою площею (кв.м): 18.5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Він звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної Оксани Володимирівни з метою прийняття спадщини, що залишилась після смерті його тітки ОСОБА_5 , але вона роз`яснила йому, що на жаль неможливо вчинити відповідні нотаріальні дії у зв`язку з відсутністю у мене документів на підтвердження його родинних відносин з ОСОБА_5 .
На жаль, документи, що підтверджують його родинні відносини з ОСОБА_5 , не збереглися у зв`язку з тим, що його батько, ОСОБА_6 розвівся з його матір`ю ОСОБА_2 в 2000 році. Після цього батько виїхав на постійне місце проживання до міста Брянськ (рф). Зв`язок з ним відсутній. Свідоцтво про народження батька та свідоцтво про народження його рідної сестри - ОСОБА_5 , видавались в м. Брянськ (рф) з якою України перебуває у стані війни і отримання дублікатів вказаних двох свідоцтв про народження (батька та його сестри) наразі неможливе. Належне покійній ОСОБА_5 нерухоме майно у м. Дніпро за відсутності законних спадкоємців може визнаватися відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (згідно зі ст. 1277 Цивільного кодексу України), тому Дніпровська міська рада є Заінтересованою особою.

Ухвалою від 15.06.2026 позовну заяву залишено без руху.
17.06.2026 на виконання ухвали надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 17.06.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та ухвалено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 06.07.2026. Встановлено представнику заінтересованої особи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву. Також заявнику встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а представнику заінтересованої особи п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
06.07.2026 судовий розгляд відкладено на 23.07.2026.

В судове засідання заявник з`явилася, просив позовну заяву задоволити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, клопотання про відкладення або пояснень не подавала.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що є колишньою дружиною ОСОБА_6 , який є батьком заявника та братом померлої ОСОБА_5 .
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засідання пояснили, що є сусідами матері заявника ОСОБА_2 . Знають, що ОСОБА_5 є сестрою ОСОБА_6 , який є батьком заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 74 роки в м. Дніпро Дніпропетровської області.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.05.2000, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.05.2000 зроблено запис №46.
З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 .
На підтвердження заявлених вимог заявника надано фотознімки.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
З роз`яснень, викладених у п.п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року, тощо.
Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог частини 1 статті 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
В силу вимог ст. 78 ЦПК суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК).
Положеннями ст. 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наявні у справі докази не дають підстав для однозначного висновку про те, що померла ОСОБА_5 є тіткою ОСОБА_1 , при цьому суд не уповноважений на підставі припущень вважати доведеним той чи інший юридичний факт.
Рішення суду не може ґрунтуватися на спільних фотографіях та поясненнях свідків, на яких зображені невстановлені особи.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд також враховує, що в матеріалах цивільної справи відсутня копія спадкової справи, заведеної до майна спадкодавця ОСОБА_5 , що позбавляє суд можливості пересвідчитися у відсутності інших спадкоємців та виключити наявність спору про праву.
В ході судового розгляду заявником не заявлялося клопотання про витребування додаткових доказів, зокрема копії спадкової справи після смерті спадкодавця.
Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Суд зауважує, що заявник не надав доказів звернення до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадини після смерті ОСОБА_5 , як того вимагають норми ст. 1269 ЦК України.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Оскільки метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а з заяви не вбачається, що факт, який ОСОБА_1 просить встановити, безпосередньо в цей час породжує для нього юридичні наслідки, то підстави для задоволення заяви відсутні.
Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 1269 ЦК України, статтями 4, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд 
ухвалив :
в задоволенні заяви відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 23.07.2026.

Суддя Нагірна О.Б.