справа №176/1964/26
провадження №2/176/1805/26

РІШЕННЯ
Іменем України

10 серпня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Гусейнова К.А.,
з участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2026 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності на 1/4 житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У своєму позові позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний будинок садибного типу позивач успадкував від своїх батьків.
Зокрема, 1/4 частину будинку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 3/4 частини будинку успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06.05.2026 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області Ніколабай І.М. із заявою про проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, набутого заявником у спадщину і розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
11.05.2026 року державним реєстратором Виконавчого комітету Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області Ніколабай І.М. було видано ОСОБА_1 Витяг з Державного реєстру речових прав індексний номер 476667777 відповідно до якого за заявником було зареєстровано право власності на 3/4 частини житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3329675914040) загальною площею 85,2 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Що стосується, 1/4 частини цього будинку, то 11.05.2026 року реєстратором Виконавчого комітету Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області Ніколабай І.М. ОСОБА_1 було видано Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 84748821 від 11.05.2026 року. Ця відмова була обгрунтована неможливістю вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по АДРЕСА_1 , через ненаданням заявником правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності на вказану частину будинку.
Дійсно, ОСОБА_1 не було надано державному реєстратору правовстановлюючий документ на 1/4 частину вказаного вище будинку.
Слід зазначити, що будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_1 , належав на праві власності його батькові ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. Спадщина, яка відкрилася після його смерті була прийнята його дружиною ОСОБА_3 , та сином спадкодавця ОСОБА_1 . Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не було.
19.01.1981 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Пресною Е.Г. було видано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Це свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №59. Також в цьому свідоцтві міститься запис про те, що на іншу 1/2 частину було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності. Крім того, в цьому свідоцтві було посилання на те, що воно підлягає реєстрації у Іскрівській сільській раді.
22.01.1981 року це свідоцтво було зареєстровано спадкоємцями у погосподарській книзі Іскрівської сільської раді за № 49.
Встановивши, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, спадкоємиці за законом дружини спадкодавця ОСОБА_3 , та спадкодавцем ОСОБА_2 , оскільки був побудований подружжям, державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Пресною Е.Г. було видано матері позивача свідоцтво про право власності на 1/2 частину цього будинку, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частин (1/4 успадкована після смерті чоловіка та 2/4 частин як її особиста власність, виділена зі спільної сумісної власності після смерті чоловіка) будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадщина після смерті ОСОБА_3 була прийнята її сином ОСОБА_1 . Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було.
19.09.2006 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Плаксіним С.В. було видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 3823 (спадкова справа № 301).
Відповідно до вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 3/4 жилого будинку з надвірним побудовами, розташованого в сщ. АДРЕСА_1 , шлакоблочний, загальною площею 85,2 кв.м., жилою площею 43,3 кв.м., позначений на плані А, коридор а,а1, л.кухня Б, гараж Г, підвал П, сарай С, Е, В, душ Д, убиральня У, огорожа №1, ворота №2, колодязь К. 
Цей житловий будинок належав померлій на підставі свідоцтва право власності, посвідченого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 19.01.1981 року, зареєстрованого в реєстрі за № 57, та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2006 року, зареєстрованого в Великоновосілківському БТІ 16.08.2006 року за № 103 в книзі №1, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 19.01.1981 року за №59 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2006 року за №103 в книзі №1.
03.10.2006 року Великоновосілківським районним бюро технічної інвентаризації було проведено за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2006 року, реєстровий номер 3823. Вказана інформація підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12026382 від 03.10.2006 року.
Проте, наразі позивач не має оригіналу Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Пресною Е.Г. 19.01.1981 року, відповідно до якого він успадкував після смерті батька частину будинку розташованого по АДРЕСА_1 .
03.05.2026 року адвокатом Кузнєцовою О.П. за дорученням ОСОБА_1 було скеровано запит до Донецького обласного державного нотаріального архіву щодо надання дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори 19.01.1981 року на ім`я ОСОБА_1 .
Відповіддю №262/01-14 від 05.05.2026 року було повідомлено, що документи Великоновосілківської державної нотаріальної контори за період з 1954 року по 1998 рік включно, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів до 2014 року, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ яких відсутній. Тому видати дублікат зазначеного документу не виявляється можливим.
Відповідно до довідки № 08-28/986 від 31.01.2025 року, виданої Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської селищної ради згідно даних реєстрової книги комунального підприємства «Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власником об`єкта нерухомого майна (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 (мовою документу) згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2006 року засвідчене Великоновосілківською державною нотаріальною конторою за № 3823, та зареєстровано в БТІ 03.10.2006 року під реєстровим №103 в книзі 1.
Отже, на теперішній час, ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізувати своє право на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на належний йому житловий будинок, в частині 1/4, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на це майно.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2026 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 червня 2026 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузнєцової О.П. на адресу Жовтоводського міського суду надійшла заява, в якій представник просить провести розгляд справи без її участі та без участі позивача.
Відповідач Комарська сільська військова адміністрація Волноваського району Донецької області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, свого представника не направила. На адресу суду надійшла заява від Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій вони просили справу розглядати без участі їхнього представника. В заяві зазначили, що вимоги, викладені в заяві підтримують в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.1962 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.38).
Згідно свідоцтва про право власності від 19.01.1981 року, виданого державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Пресною Є.Г., ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., яка належала померлому на підставі довідки, виданої 12.01.1981 року Іскрівською сільською радою за №16 (а.с.59).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.01.1981 року державним нотаріусом Великоновосілківського державного нотаріального округу Пресною Є.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №59, спадкоємцями майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є в рівних долях кожен: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 (а.с.60).
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності №11563871 від 16.08.2006 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №59 від 19.01.1981 року по 1/2 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61).
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності №11563739 від 16.08.2006 року, ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.01.1981 року 1/2 частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61 зворот).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , вданого 10.02.2006 року виконкомом Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41).
Після смерті ОСОБА_3 Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 20.07.2006 року було заведено спадкову справу №301 (номер у спадковому реєстрі 40258264) (а.с.56 зворот).
Згідно Довідки від 18.07.2006 року ОСОБА_3 постійно з 1967 року по день смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї на день смерті входили: син – ОСОБА_1 , 1962 року народження, невістка – ОСОБА_6 , 1971 року народження, онука – ОСОБА_7 , 1992 року народження, онука – ОСОБА_8 , 1996 року народження (а.с.57).
19.09.2006 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Плаксіним С.В. було видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 3823 (спадкова справа № 301) (а.с.39).
Відповідно до вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 3/4 жилого будинку з надвірним побудовами, розташованого в сщ. АДРЕСА_1 , шлакоблочний, загальною площею 85,2 кв.м., жилою площею 43,3 кв.м., позначений на плані А, коридор а,а1, л.кухня Б, гараж Г, підвал П, сарай С, Е, В, душ Д, убиральня У, огорожа №1, ворота №2, колодязь К. Цей житловий будинок належав померлій на підставі свідоцтва право власності, посвідченого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 19.01.1981 року, зареєстрованого в реєстрі за № 57, та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2006 року, зареєстрованого в Великоновосілківському БТІ 16.08.2006 року за № 103 в книзі №1, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою 19.01.1981 року за №59 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2006 року за №103 в книзі №1 (а.с.39).
03.10.2006 року Великоновосілківським районним бюро технічної інвентаризації було проведено за ОСОБА_1 реєстрацію права власності на 3/4 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2006 року, реєстровий номер 3823. Вказана інформація підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12026382 від 03.10.2006 року (а.с.40 зворот).
11.05.2026 року державним реєстратором Виконавчого комітету Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області Ніколабай І.М. було видано ОСОБА_1 Витяг з Державного реєстру речових прав індексний номер 476667777, відповідно до якого за заявником було зареєстровано право власності на 3/4 частини житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3329675914040) загальною площею 85,2 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9, 40 зворот).
Що стосується, 1/4 частини цього будинку, то 11.05.2026 року реєстратором Виконавчого комітету Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області Ніколабай І.М. ОСОБА_1 було видано Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 84748821 від 11.05.2026 року. Ця відмова була обгрунтована неможливістю вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по АДРЕСА_1 , через ненадання заявником правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності на вказану частину будинку (а.с.37).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 27.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). 
Згідно відповіді Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 21.01.2025 року, відповідно до даних реєстрової книги КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власником об`єкта нерухомого майна (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_4 (мовою документу) згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2006 року, засвідчене Великоновосілківською Державною нотаріальною конторою за №3823, та зареєстровано в БТІ 03.10.2006 року під реєстровим №103 в книзі 1 (а.с.11).
Листом №262/01-14 від 05.05.2026 року Донецький обласний державний нотаріальний архів повідомив представника позивача про те, що документи Великоновосілкіської державної нотаріальної контори за період з 1954 по 1998 рік включно, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів до 2014 року, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ до яких відсутній. Тому видати дублікат зазначеного документа не виявляється можливим (а.с.12). 
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З приписів ст.392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Згідно п.п. «а» п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» -отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є: 1) фізичні особи - громадяни України, які є: а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.
Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтв про право на спадщину від 19.01.1981 року та від 19.09.2006 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 03.10.2006 року під реєстровим №103 в книзі 1. Право власності позивача зареєстровано у встановленому на той час порядку. Таким чином, на підставі сукупності досліджених судом доказів суд вважає доведеним факт права власності ОСОБА_1 на 1/4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно ст.10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до вимог п.п.1,5 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірне майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В: 

Позов ОСОБА_1 до Комарської сільської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частину житловогобудинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду 
Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ