ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2026 р. Справа№ 927/258/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Суліма В.В. 
Майданевича А.Г. 

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,
представники учасників справи:
від прокуратури: Винник О.О. - прокурор, посвідчення № 081368;
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились; 

за апеляційною скаргою Корпорація “Укртрансбуд”
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 (повний текст – 11.05.2026)
у справі № 927/258/26 (суддя – Шморгун В.В.)
за позовом Чернігівської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради 
відповідач Корпорація “Укртрансбуд”
про стягнення 446 669,88 грн
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст поданої позовної заяви та рух справи
Чернігівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради 9 (надалі – позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Корпорації «Укртрансбуд» (надалі – відповідач), у якому просила стягнути з відповідача 446 669,88 грн, з яких 179 431,49 грн пені та 267 238,39 грн штрафу.
2. Короткий зміст оскаржуваного рішення та рух справи
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Корпорації “Укртрансбуд” на користь Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради 99 259,97 грн пені. Стягнуто з Корпорації “Укртрансбуд” на користь Чернігівської обласної прокуратури 5 360,04 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено.
3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду
Не погодившись з ухваленим рішенням, Корпорація “Укртрансбуд” 01.06.2026 (через Електронний суд) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 02.06.2026), в якій просила рішення Господарського суду Чернігівської області від 30 квітня 2026 року у справі № 927/258/26 за позовом Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради до Корпорації “УКРТРАНСБУД” про стягнення 446 669,88 грн – скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради до Корпорації “УКРТРАНСБУД” про стягнення 446 669,88 грн (справа № 927/258/26) – відмовити в повному обсязі. Всі судові витрати покласти на позивача.
03.06.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корпорація “Укртрансбуд” на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 у справі №927/258/26. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Корпорація “Укртрансбуд” на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 у справі № 927/258/26 на 07.07.2026.
15.06.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від Чернігівської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, який приймається судом апеляційної інстанції до спільного провадження в порядку ст. 263 ГПК України.
19.06.2026 (засобами поштового зв`язку) до суду апеляційної інстанції від Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, який приймається судом апеляційної інстанції до спільного провадження в порядку ст. 263 ГПК України.
07.07.2026 у судове засідання з`явився прокурор та адвокат відповідача. Позивач в судове засідання 07.07.2026 не з`явився. Про причини не з`явлення суд не повідомив. Судом в судовому засіданні було розпочато розгляд апеляційної скарги по суті, заслухано пояснення відповідача щодо поданої апеляційної скарги та суд встановив, що прокурор не ознайомлений з відзивом Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради на апеляційну скаргу. Через що ухвалою від 07.07.2026 відклав розгляд апеляційної скарги на 01.09.2026. 
В судове засідання 01.09.2026 з`явились прокурор та адвокат відповідача. Судом було заслухано пояснення обох сторін, досліджено докази, а також проведено судові дебати. Натомість, у зв`язку зі складністю справи, враховуючи винятковий випадок, було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 08.09.2026.
В судове засідання 08.09.2026 на проголошення судового рішення з`явився лише прокурор. Інші сторони не з`явились, однак належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. 
Справа була розглянута в «розумний строк» (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи поведінку сторін, в тому числі позивача, який жодного разу не з`явився в судове засідання, дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.
4. Узагальнений виклад позиції апелянта щодо оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та без з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Так, на думку скаржника, суд першої інстанції невірно витлумачив п. 5.5 договору, дійшовши висновку, що саме на генпідрядника покладався обов`язок у визначений строк скласти та передати замовнику підписані акти за формою КБ-2в і довідку за формою КБ-3. Натомість аналіз умов договору (розділи 4-6) свідчить, що на генпідрядника покладено лише обов`язок виконати роботи у визначений строк (до 31.10.2023 з урахуванням додаткової угоди № 4), тоді як обов`язок прийняти виконані роботи протягом 5 робочих днів покладено на замовника.
Разом з цим, скаржник заперечує висновок суду про те, що станом на 16.11.2023 роботи не були завершені. Суд першої інстанції, на його переконання, залишив поза увагою запис у журналі авторського нагляду про те, що будівельні роботи виконані в повному обсязі, а також не співставив роботи, зазначені в журналі за 16.11.2023, з актами КБ-2в № 16-19. Апелянт вважає, що судом не враховано, що на об`єкті одночасно працював інший підрядник – консорціум «УТБ» за окремим договором № 7310-87 від 18.10.2023, до обов`язків якого входило саме улаштування дорожнього покриття, а календарний графік передбачав виконання цих робіт у листопаді 2023 року. З огляду на вказане, відкриття руху автотранспорту 27.11.2023 (на яке послався суд першої інстанції) свідчить про завершення робіт іншого підрядника, а не прострочення з боку скаржника.
Не погоджується скаржник і з тим, що судом не взято до уваги акти гідравлічного випробування трубопроводу від 10.08.2023 та 24.08.2023, які, за його логікою, підтверджують фактичне завершення робіт значно раніше грудня 2023 року, коли фактично підписано акти КБ-2в. При цьому скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21, згідно з якою першочергове значення має реальність господарської операції, а не наявність чи відсутність первинних документів.
Окрім цього, скаржник звертає увагу на лист № 331/10 від 31.10.2023, яким замовника було повідомлено про фактичне завершення робіт станом на цю дату, що, на його думку, відповідає вимогам ст. 882 ЦК України, тоді як суд першої інстанції безпідставно визнав таке повідомлення таким, що не передбачене договором чи звичаєм ділового обороту. З огляду на викладене, скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог прокуратури в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.
5. Узагальнений виклад доводів відзиву на апеляційну скаргу в даній справі 
Прокуратура вважає доводи апелянта необґрунтованими та такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Так, заперечуючи доводи апелянта про те, що договором на генпідрядника не покладено обов`язку складати акти за формою КБ-2в та довідку за формою КБ-3 у визначений строк, прокурор посилається на положення ст. 875, 882 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов`язання підрядника не обмежується самим виконанням робіт, а включає й обов`язок передати замовнику їх результат у визначеному порядку. Саме складання зазначених актів, на переконання прокурора, підтверджує завершення виконання зобов`язання підрядником та породжує обов`язок замовника з оплати, а типова форма цих документів встановлена Настановою з визначення вартості будівництва, обов`язковою при використанні бюджетних коштів. Відповідно, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що обов`язок щодо своєчасного складання, погодження з технічним наглядом та передачі цих документів замовнику покладається саме на генпідрядника.
Разом з цим, прокурор також заперечує посилання апелянта на лист № 331/10 від 31.10.2023 про фактичне виконання робіт, зазначаючи, що факт виконання робіт може підтверджуватися лише актом за формою КБ-2в, тоді як інша документація й листування належними доказами завершення робіт не підтверджує даних обставин. При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що замовник ухилявся від отримання актів чи від прийняття робіт, а також відсутні докази направлення актів на погодження технічному нагляду.
Не погоджується прокурор і з доводами апелянта щодо своєчасного звільнення території об`єкта. Прокурор звертає увагу, що роботи на об`єкті одночасно виконувались за двома договорами – корпорацією «Укртрансбуд» (договір № 7310-8) та консорціумом «УТБ» (договір № 7310-87), засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є та сама особа – ОСОБА_1 , голова правління корпорації «Укртрансбуд». Із записів журналу авторського нагляду вбачається, що обидві генпідрядні організації представляв один і той самий виконроб, що, на думку прокурора, свідчить про залучення одних і тих самих працівників та техніки, а тому доводи апелянта про виконання ним умов п. 5.7 договору щодо звільнення території не заслуговує на увагу, тим більше що документального підтвердження дати такого звільнення надано не було.
Що ж до строків виконання робіт, прокурор підтримує висновок суду першої інстанції про те, що станом на 16.11.2023 роботи не були завершені (з посиланням на журнал авторського нагляду), а починаючи з 27.11.2023 – дати відкриття руху автотранспорту після укладення асфальтового покриття – відповідач об`єктивно не міг продовжувати виконання спірних робіт. Відтак, на переконання прокурора, суд правильно встановив, що роботи були виконані до 26.11.2023, прострочення становить 26 днів, а стягнена пеня у розмірі 99259,97 грн нарахована обґрунтовано. А тому прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин 
Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 07.02.2023 Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради на вебпорталі публічних закупівель «Prozorro» розміщено оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2023-02-07-012014-а на закупівлю робіт - 45454000-4 Реконструкція (Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Мазепи до вул. Ріпкинська в м. Чернігів» (коригування в частині кошторисної документації) очікуваною вартістю 39 819 290,00 грн.
За результатами проведених торгів переможцем визнано Корпорацію «Укртрансбуд».
19.03.2023 Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (далі - замовник) та Корпорація «Укртрансбуд» (далі - генпідрядник) уклали договір №7310-8 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого генпідрядник зобов`язується з власних матеріалів, своїми засобами та на свій ризик, у передбачений договором строк виконати роботи по об`єкту: «Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Мазепи до вул. Ріпкинська в м. Чернігів» (коригування в частині кошторисної документації). (СРУ за ДК 021:2015 код 45454000-4 реконструкція), відповідно до затвердженої проектної документації, а замовник - прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному договором та чинним законодавством України.
Ціна договору становить 39 626 617,66 грн з ПДВ (п. 3.1 договору).
Відповідно до п. 4.4 договору розрахунки за виконані роботи замовник проводить поетапно протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів після підписання акту приймання виконаних робіт або акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, за умови надходження з бюджету на розрахунковий рахунок замовника коштів за виконані роботи, які є предметом даного договору.
Згідно з п. 5.1 договору строки виконання робіт за договором визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору, та встановлюється до 01 серпня 2023 року включно, з правом передчасного виконання.
Після виконання генпідрядником робіт замовник повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів прийняти виконану роботу та підписати акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Надані акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в обов`язково мають бути попередньо перевірені та підписані уповноваженими на здійснення технічного нагляду особами (п. 5.5 договору).
Протягом 5-ти робочих днів після виконання робіт (прийняття об`єкта) Генпідрядник зобов`язаний звільнити територію об`єкта від сміття, будівельних машин та механізмів, тимчасових споруд та приміщень (п. 5.7 договору).
Відповідно до п. 6.3.1 договору генпідрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором.
У п. 8.4 договору сторони встановили, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором, генпідрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт (з урахуванням вартості матеріалів), з яких допущено прострочення виконання понад 20 днів, за кожний день прострочення, також за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Цей договір набирає чинності з дня його підписання та розповсюджуються на правовідносини, які виникли до його укладання і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині розрахунків, сплати штрафних санкцій та гарантійного строку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору).
Додатками до договору є: договірна ціна (додаток № 1); календарний графік (додаток № 2); план фінансування будівництва (додаток № 3).
Додатковою угодою №3 від 01.08.2023 до договору строки виконання робіт продовжено до 31.08.2023, а додатковою угодою №4 від 31.08.2023 до договору - до 31.10.2023.
Згідно з додатковою угодою №5 від 12.10.2023 до договору ціну договору зменшено на 7 958 954,06 грн і вона становить 31 667 663,60 грн з ПДВ.
На виконання договору сторони підписали акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в: № 1, 2, 3, 4, 5 - за травень 2023 року, № 6, 7 - за липень 2023 року, № 8 - за липень 2023 року, № 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 - за серпень 2023 року, № 16, 17, 18, 19 - за грудень 2023 року.
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт № 16, 17, 18, 19 від 18.12.2023 (за грудень 2023 року) загальна вартість виконаних Генпідрядником робіт становить 3 259 686,16 грн.
Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року від 18.12.2023 всього вартість виконаних робіт та витрат становить 3 817 691,28 грн.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частини 3 та 5 статті 53 ГПК України встановлюють, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Згідно частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзаців 1 та 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци 1-4 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 05.03.2020 у справі №9901/511/19, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).
Встановлена Законом України «Про прокуратуру» умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 15.01.2020 у справі №698/119/18, від 11.02.2020 у справі №922/614/19, від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 08.11.2023 у справі №607/15052/16-ц).
Так, у справі №927/491/19 прокурор звернувся з позовом від імені Відділу як сторони договору, який судом було визнано недійсним. У позові прокурор просив стягнути кошти на користь відділу як сторони договору. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати касаційного господарського суду дійшов висновку, що прокурор правильно визначив відділ (сторону договору) як позивача, враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь відділу (і не містить вимоги про стягнення отриманого за договором в дохід держави) (п.59 постанови від 18.06.2021 у справі №927/491/19).
За наведених обставин, суд доходить висновку, що УЖКГ ЧМР рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.
Прокурор звертався до УЖКГ ЧМР з листом від 20.10.2025 №55-77-7897вих-25, у якому повідомив про виявлені порушення в частині своєчасного виконання спірних робіт та просив надати інформацію про вжиття заходів щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій.
Тобто прокурором було повідомлено позивача про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів представницького характеру для захисту законних інтересів держави (територіальної громади).
УЖКГ ЧМР у листі від 04.11.2025 №520-вих, адресованому Чернігівській окружній прокуратурі, зазначила про те, що спірні роботи були виконані у встановлений у договорі строк.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному спорі виникла правова ситуація, коли позивач поданий прокуратурою позов не підтримує, та просив залишити його без задоволення. 
В цій частині суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує правові висновки, викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19 (зокрема, п. 80-81), в якій палата зазначила наступне: «У справі, що розглядається, Відділ не підтримує заявлених позовних вимог, і, навпаки, у суді апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому підтримав цю апеляційну скаргу (т. 2, а.с.192-197). Просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог прокурора. Тим самим відділ відмовився від захисту інтересів держави у цій справі. Відповідний висновок міститься в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції і Верховний Суд вважає його обґрунтованим. Тому підлягають застосуванню висновки, що містяться у п. 55-56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
81. Так, у п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що при вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин стаття 55 ГПК передбачає такі правила:
- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову прокурора в інтересах держави;
- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті».
Таким чином, з урахуванням висновку, який було викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19 та у п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зокрема щодо того, що відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову – не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті, – суд апеляційної інстанції розглянув справу по суті.
Щодо доводів апелянта про неправомірне стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Відповідно до п. 5.5 договору пiсля виконання генпiдрядником робiт замовник повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів прийняти виконану роботу та пiдписати акт приймання виконаних будiвельних робiт за формою КБ_2в та довiдку про вартість виконаних будiвельних робiт та витрати за формою КБ-3. Надані акти приймання виконаних будiвельних робiт за формою КБ-2в обов`язково мають бути попередньо перевiренi та пiдписанi уповноваженими на здiйснення технiчного нагляду особами.
Таким чином, умовами підписаного сторонами договору було погоджено, що фактичне виконання робіт підтверджується пiдписанням акту приймання виконаних будiвельних робiт за формою КБ-2в та довiдки про вартість виконаних будiвельних робiт та витрати за формою КБ-3. 
Більше того, враховуючи специфіку виконаних робіт (в частині виявлення недоліків) такі акти мали бути попередньо перевiренi та пiдписанi уповноваженими на здійснення технічного нагляду особами. При цьому сторони передбачили договором порядок усунення недоліків виконаних робіт. Що вкотре підтверджує складність технічного процесу прийняття виконаних робіт та потребує перевірки уповноваженими особами, оскільки договором обумовлені роботи, які можуть містити приховані недоліки. 
В цій частині суд апеляційної інстанції приймає доводи прокурора про недотримання як позивачем, так і відповідачем процедури прийняття виконаних робіт (навіть з урахуванням того, що такі роботи були виконані за результатами проведення відкритих торгів № UA-2023-02-07-012014-а на закупівлю робіт - 45454000-4 Реконструкція (Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Мазепи до вул. Ріпкинська в м. Чернігів» (коригування в частині кошторисної документації) вартістю 39 626 617,66 грн з ПДВ (тобто за бюджетні кошти). 
Щодо правомірності нарахування штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до п. 5.1 договору (у редакції додаткової угоди №4 від 31.08.2023) такі роботи відповідач повинен був виконати у термін до 31.10.2023.
Лише 18.12.2023 сторони підписали акти приймання виконаних робіт №16, №17, №18, №19 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року на загальну суму 3 817 691,28 грн.
В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи як позивача, так і відповідача, що підписання актів приймання виконаних робіт відбулось лише 18.12.2023 у зв`язку з виявленням технічним наглядом певних недоліків у їх оформленні та поверненням їх на доопрацювання, що зайняло значний час. 
Оскільки саме вказана дата, згідно умов договору, підтверджує факт виконання та прийняття позивачем виконаних робіт. 
В даному аспекті, аналізуючи надані прокурором та особами доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України на підтвердження своїх доводів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, прокурор до суду першої інстанції надав загальний журнал робіт №1 Корпорації «Укртрансбуд» з будівництва об`єкта - Реконструкція водопроводу по вул. Любецька, який розпочато 27.03.2023 та закінчено 26.07.2023; журнал авторського нагляду під час будівництва, розпочатий 27.03.2023 та закінчений 16.11.2023, найменування проекту - реконструкція водопроводу по вул. Любецькій; замовник - УЖКГ ЧМР, проектувальник - ТОВ «Водпроект-Чернігів». 
У вказаному журналі останній запис датований 16.11.2023 наступного змісту: «Виконуються роботи по зворотній засипці котлованів колодязів №121, №2ІІ, ПГ2 піском з пошаровим ущільненням. Проводяться роботи по приведенню будівельного майданчика до передачі об`єкта в експлуатацію. Будівельні роботи виконані в повному обсязі».
Разом з цим, постановами прокурора Чернігівської окружної прокуратури Хамайко С. В. від 12.01.2026 та від 04.02.2026 надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №42023272010000193 від 24.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України, під час реалізації представницьких повноважень прокуратури в частині використання документів та їх копій (договору, додаткових угод, листування з Корпорацією «Укртрансбуд» щодо укладення додаткових угод, актів виконаних робіт №1-19, загального журналу робіт № 1, журналу авторського нагляду).
Таким чином, доводи скаржника з посиланням на вказаний журнал (оскільки в тому числі по записам в ньому, було порушено кримінальне провадження №42023272010000193 від 24.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 191 КК України) – як безпідставні. 
Водночас, на спростування позиції прокуратури в частині несвоєчасного виконання робіт відповідачем було надано лист від 27.07.2023 №271/07, адресований директору КП «Чернігівводоканал», з проханням надати послуги з гідравлічного випробування та промивання з дезінфекцією трубопроводу та абонентських трубопроводів на ділянці від камери ПГ-2 ПКО+00 до колодязя 15 ПК9+20 по вул. Любецька у строк до 26.07.2023; лист від 31.10.2023 №331/10, у якому Корпорація «Укртрансбуд» повідомляє УЖКГ Чернігівської міської ради про те, що станом на 31.10.2023 фактичне виконання робіт на об`єкті закінчено, акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та виконавча документація знаходяться на перевірці та підписанні у представника технічного нагляду; рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №689 від 03.11.2023, у якому виконавчий комітет вирішив внести зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.02.2023 №96 та викласти п. 1 у такій редакції: « 1. Для проведення робіт з реконструкції водопроводу по вул. Любецькій управлінню житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (Куц Я. В.) дозволити перекриття руху автотранспорту по вул. Любецькій на ділянках від вул. Івана Мазепи до вул. В`ячеслава Чорновола та від вул. В`ячеслава Чорновола до вул. Ріпкинської з 20.00 год. 11 вересня 2023 року по 20.00 год. 27 листопада 2023 року»; публікацію на офіційному вебпорталі Черінгівської міської ради, у якій зазначено про відкриття з 27.11.2023 руху автотранспорту по вул. Любецькій, на ділянках від вул. Івана Мазепи до вул. В`ячеслава Чорновола та від вул. В`ячеслава Чорновола до вул. Ріпкинської.
Разом з цим, дослідивши подані відповідачем докази, суд апеляційної інстанції зазначає, що лист від 27.07.2023 №271/07, адресований директору КП «Чернігівводоканал», з проханням надати послуги з гідравлічного випробування та промивання з дезінфекцією трубопроводу та абонентських трубопроводів, у якому Корпорація «Укртрансбуд» повідомляє УЖКГ Чернігівської міської ради про те, що станом на 31.10.2023 фактичне виконання робіт на об`єкті закінчено – не є доказом належного та повного виконання робіт замовником, з урахуванням того, що вказані листи є односторонніми та фактично несуть інформативний характер. 
Тоді як подані рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №689 від 03.11.2023, про перекриття руху автотранспорту по вул. Любецькій на ділянках від вул. Івана Мазепи до вул. В`ячеслава Чорновола та від вул. В`ячеслава Чорновола до вул. Ріпкинської по 20.00 год. 27 листопада 2023 року, а також публікація на офіційному вебпорталі Черінгівської міської ради про відкриття з 27.11.2023 руху автотранспорту по вул. Любецькій, на ділянках від вул. Івана Мазепи до вул. В`ячеслава Чорновола та від вул. В`ячеслава Чорновола до вул. Ріпкинської – не підтверджує обставини належного та вчасного виконання робіт та їх прийняття позивачем. 
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Північний апеляційний господарський суд враховує, що на момент ухвалення даної постанови чинною є норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.
Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.
Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази "за внутрішнім переконанням" вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 904/4046/20, та від 30 червня 2022 року у cправі № 927/774/20).
Отже, суд апеляційної інстанції вважає більш вірогідними докази (на підтвердження дати закінчення обумовлених договором робіт), надані прокурором та не спростовано скаржником, зокрема підписані 18.12.2023 акти приймання виконаних робіт №16, №17, №18, №19 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року на загальну суму 3 817 691,28 грн, ніж докази, надані відповідачем. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог у даній справі. Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оскільки роботи вважаються виконані лише 26.11.2023, тоді як мали бути виконані до 31.10.2023, прострочення їх виконання становить 26 днів. А тому правомірним є застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати пені у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт (з урахуванням вартості матеріалів), з яких допущено прострочення в розмірі 99 259,97 грн. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Корпорації “Укртрансбуд” на користь Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради 99 259,97 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. А тому порушене майнове право позивача правомірно було задоволено судом першої інстанції в розумінні ст. 4 ГПК України. Доводи відзиву відхиляються через встановлене вище в розумінні ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. 
А тому апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції – без змін. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) не встановив. 
8. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених до стягнення позовних вимог.
Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 75, ч. 4 ст. 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України – суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
9. Судові витрати
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений скаржником судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 4, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. 281 – 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Корпорація “Укртрансбуд” на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 у справі №927/258/26 – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.04.2026 у справі №927/258/26 – залишити без змін.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя О.М. Коротун 

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич