ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7060/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року 
у справі №280/7060/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО5» 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області 
про визнання протиправним та скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 задоволено позов, пред`явлений ТОВ «ЄВРО5» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області №№ 199-рл, 204-рп, 205-рп від 05 серпня 2025 року «Про припинення дії ліцензії» для ТОВ «ЄВРО5».
03.02.2026 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення з тих підстави, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі № 280/7060/25 заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто на користь ТОВ «ЄВРО5» витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області. 
Рішення суду мотивовано складністю справі та співмірністю заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в вкій просить скасувати додаткове рішення суду від 13 лютого 2026 року, посилаючись на неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, а також вказує, що надані позивачем документи щодо обґрунтування витрат на правничу допомогу не підтверджені об`єктивними та належними доказами.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Завгородня О.Г. укладений договір про надання правничої допомоги адвокатом №1/12/25.
В Акті виконаних робіт від 27.01.2026 зазначено: "... Вивчення матеріалів адміністративної справи адміністративна справа № 280/7060/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВР05» (далі позивач) до Головною управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, безпосередня участь адвоката у судових засіданнях під час розгляду адміністративної справи № 280/7060/25, чим забезпечено повний супровід інтересів Клієнта під час розгляду по суті його справи в суді першої інстанції. Вартість 20000,00 грн. ...".
Виходячи з поданих позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу документів, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивачем документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги, тому, враховуючи вартість послуг і робіт професійної правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, витрачений адвокатом час , розмір визначеного гонорару. При цьому, вище вказані документи є належними та допустимими доказами в питаннях дослідження як факту понесення витрат на правничу допомогу так і документального підтвердженого їх розміру.
Вказуючи на не співмірність стягнутих витрат із складністю справи, відповідач не вказує про те, який гонорар адвоката є справедливим у контексті складності цієї справи, та який зазвичай застосовуються при визначенні винагороди адвоката.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У спірному випадку Договором визначено порядок формування вартості послуг (гонорар адвоката). Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України.
Дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, при цьому, зменшивши заявлену до відшкодування суму до 10000,00 грн.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі №280/7060/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров