Справа № 606/1112/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м.Теребовля 
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Мельник А.В.
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до закінчення нею навчання.
Вимоги позову обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем є батьками ОСОБА_3 . Їхня дочка ОСОБА_3 досягнувши повноліття, продовжує навчання у Тернопільському мистецькому фаховому коледжі ім.С.Крушельницької. Витрати на утримання дочки є значними, а відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18.06.2026 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Стройванч В.Л. в судове засідання не з`явились, однак подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав частково. У заяві зазначив, що бере участь у вихованні дочки, спілкується з нею та в міру своїх фінансових можливостей надає матеріальну допомогу. Також відповідач вказав, що на його утриманні перебувають престаріла матір та двоє молодших дочок, на утримання яких він сплачує аліменти. З огляду на свій матеріальний стан та наявність інших утриманців, ОСОБА_2 висловив згоду сплачувати аліменти на користь позивача на утримання спільної дочки у розмірі 1/6 частини від усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно. Окрім цього, відповідач просив розглядати справу за його відсутності.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.12.2016 (справа №606/2039/16-ц).
В сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 26.02.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №23.
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.12.2016 постановлено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , актовий запис №29.
Відповідно до довідки, виданої Теребовлянською міською радою від 16.04.2026 за № 02-23/280, ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_6 , 2000 р.н. та дочкою ОСОБА_3 , 2008 р.н.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2026/004217177 від 17.03.2026.
ОСОБА_3 є здобувачкою освіти 3 курсу Тернопільського мистецького фахового коледжу ім.Соломії Крушельницької, на денній формі навчання, держбюджет, термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027, що підтверджується копією довідки від 02.04.2026 за № 132, виданою Тернопільським мистецьким фаховим коледжем ім.Соломії Крушельницької.
ОСОБА_2 працює у відділі освіти, культури, молоді, спорту та туризму Микулинецької селищної ради, за період з грудня 2025 року по травень 2026 року йому нарахований дохід у сумі 78711,77 грн, про що свідчить копія довідки про доходи, видана відділом освіти, культури, молоді, спорту та туризму Микулинецької селищної ради від 08.06.2026 за № 32.
Згідно з наданими квитанціями, ОСОБА_2 періодично перераховував кошти на ім`я ОСОБА_3 .
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.11.2025 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2025 року, до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частиною третьою статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
В силу вимог статті 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, продовжує навчання, самостійно заробляти на навчання, проживання та транспортні витрати пов`язані з добиранням до місця навчання не має можливості, а тому потребує матеріальної допомоги.
Судом не встановлено обставини, що унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дитини, суд приходить до висновку, що останній може надавати матеріальну допомогу дочці.
При визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків.
Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову 16.06.2026 і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцятитрирічного віку.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі.
Відповідно до частини другої статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.
На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4,12,141,247,265 ЦПК України, ст.ст.180,182,184,199,200 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 червня 2026 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцятитрирічного віку.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2  судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок на користь держави.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2  в користь ОСОБА_1  аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,, РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду складено 08.07.2026.
Суддя А.В.Мельник