Справа № 676/4565/26
Провадження № 1-кп/676/393/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого- судді       ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання      ОСОБА_2 , 
прокурора       ОСОБА_3 
(в режимі відеоконференції),
обвинуваченого        ОСОБА_4 ,
захисника         ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження №62025240010001736 від 07.10.20225 по обвинуваченню: 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лунівка м.Олексанелдрівськ Пермської області Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пароходив службу на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони у військовому званні «старший солдат», одруженого, раніше не судимого, працюючого водієм автотранспортних засобів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Старший солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи службу на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел, з метою ухилення від несення обов`язків військової служби, шляхом іншого обману, в умовах воєнного стану, отримавши, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин підроблений, під виглядом медичних, документ, виданий начебто комунальним закладом охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» (код ЄДРПОУ 23562203), а саме: довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, оформлену на бланку серії 12ААВ №360409 від 08.06.2022, оформлену на прізвище його дружини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про наявність в останньої третьої групи інвалідності, а в подальшому не пізніше 05.04.2024, використовуючи зазначений завідомо підроблений документ, як підставу для звільнення з військової служби, ввів в оману командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) щодо наявності у нього законних підстав для звільнення з військової служби у запас, у зв`язку із чим наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2024 № 28-РС (по особовому складу) був звільнений відповідно статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас, внаслідок чого ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману, діючи в умовах воєнного стану. 
Зазначеними вище умисними діями, які виразилися в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України.
Окрім цього, старший солдат ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, реалізовуючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння коштами держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходячи у період з 24.02.2022 по 18.04.2024 військову службу під час мобілізації на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаних обставин, шляхом обману (шахрайство), ввівши в оману підробленим, під виглядом медичного, документом, виданими начебто Комунальним закладом охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи», а саме довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, оформленою на бланку серії 12ААВ №360409 від 08.06.2022 про наявність у дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 третьої групи інвалідності, командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стало підставою до його звільнення з військової служби у запас, відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», незаконно, умисно заволодів коштами держави у розмірі 67587,29 грн., якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди державі в особі  ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві),  ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаялася у скоєних суспільно небезпечних діяннях та дав суду показання, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення за викладених в обвинувіальносму акті обставинах. Завдану вчиненими кримінальними правопорушеннями шкоду державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_5 добровільно відшкодував у повному обсязі. 
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, а також те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і ними не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. 
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які виразились в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), мали місце. Зазначені дії містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України, відповідно. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення. 
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України є: ч.4 ст.409 КК України – тяжким злочином проти встаноленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), а ч.1 ст.190 КК України – кримінальним проступком проти власності, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований – працює водієм автотранспортних засобів у фізичної особи – підприємця ОСОБА_6 , де характеризується виключно позитивно, здійснює постійний догляд за похилого віку матір`ю, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та надання благодійної пожертви на потреби Збройних Сил України в розмірі 20000 грн., ураховуються судом обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 . 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
Тому, з урахуванням обставин справи, розміру завданої майнової шкоди, добровільного їх відшкодування в повному обсязі, особи обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується виключно позитивно, здійснює постійний догляд за похилого віку матір`ю, його матеріального становища, наявністю декількох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних меж санкцій ч.4 ст.409 КК України та у виді штрафу в максимальних межах санкції ч.1 ст.190 КК України. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують, та відсітність обставин, що обтяжують його покарання, форму вини й мотиви вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість їх наслідків, обставини, за яких були вчиненні кримінальні правопорушення, кількості вчинених кримінальних правопорушень, а також вид сукупності, суд уважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України суд не вбачає, з огляду на таке.
Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.409 КК України, яке за класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених статтею 12 КК України, є тяжким злочином, який спрямований на ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.
При цьому, відповідно до статті 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.
Відповідно до статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту) військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Враховуючи ситуацію, яка наразі склалася в країні - збройна агресія РФ та конституційний обов`язок кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений військовозобов`язаним умисний тяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 641/1067/23.
За таких обставин звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та можливість застосування до нього такої правової пільги, як звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, на пекреконання суду не буде відповідати зазначеним вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а також засадам та меті покарання, визначеним статтями 50, 65 КК України.
Також суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а ч. 2 ст. 50 цього Кодексу передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
За ч. 1 ст. 69 КК України суду надано дискреційні повноваження призначити більш м`яке покарання, ніж зазначене в санкції статті за відповідний злочин, виключно за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Це означає, що певні обставини (або їх сукупність) одночасно відповідають двом умовам, визначеним у законі України про кримінальну відповідальність: вони визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відповідно до частин 1 та/або 2 ст. 66 КК України, та принаймні одна з установлених пом`якшуючих обставин має істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Взаємне поєднання таких обставин з урахуванням даних про особу, які належним чином характеризують винуватого, є підставою до застосування положень ст. 69 КК України. Призначення більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції кримінально-правової норми, можливе лише в тому випадку, коли встановлені у справі обставини настільки істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винуватому навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим, де зміст поняття «явно несправедливе покарання» охоплює не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру, яка вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним законом у межах відповідної санкції статті видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене для досягнення його цілей, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, та дані про особу винного.
За усталеною практикою Верховного Суду, при визначенні поняття (юридичного змісту) обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, Верховний Суд виходить із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, а також положень тих статей Особливої частини цього Кодексу, що визначають певні обставини, які пом`якшують покарання, як ознаки окремих привілейованих складів кримінальних правопорушень. Про взаємозв`язок обставин, що пом`якшують покарання за приписами ст. 66 КК України, з обставинами, які є ознаками привілейованих складів кримінальних правопорушень (і віддзеркалюють собою значно менший ступінь суспільної небезпечності порівняно із простим складом правопорушення), свідчать, зокрема, положення ч. 3 ст. 66 цього Кодексу, за якими заборонено враховувати як обставину, що пом`якшує покарання, ту, що вже визначена законом як ознака складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу визнано винуватою.
Закон про кримінальну відповідальність визначає як обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вчинення у стані сильного душевного хвилювання, особливий психофізичний стан породіллі під час пологів або відразу після пологів, стан необхідної оборони при перевищенні її меж, які істотно знижують ступінь тяжкості умисних вбивств або тяжкого тілесного ушкодження, у привілейованих видах кримінальних правопорушень, визначених у статтях 116-118, 123, 124 КК України. Вказане висвітлює підхід законодавця до визначення обставин, які можуть братися до уваги під час вирішення питання про можливість застосування положень ст. 69 вказаного Кодексу.
Хоча в ст. 69 КК України закон передбачає, що можуть існувати й інші обставини чи сукупність обставин, за яких призначення покарання в межах санкції статті кримінального закону може бути явно несправедливим, однак, виходячи з системного тлумачення кримінального закону, обставини чи сукупність обставин, які відповідно до ст. 69 КК України надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовили створення привілейованих складів злочинів.
Обставини чи сукупність обставин, які відповідно до положень ст. 69 КК України надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовлюють виокремлення привілейованих складів злочинів. Ці обставини чи сукупність обставин мають перебувати в обумовленому взаємозв`язку із цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, обсягом, характером і змістом дій та іншими факторами, які безпосередньо обумовлюють вчинення кримінального правопорушення та впливають на його характеристику за критеріями суспільної небезпеки вчиненого та винуватого, їх характеру та ступеня.
З урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Водночас таке рішення суд може ухвалити лише за наявності обґрунтованого переконання в тому, що застосування положень ст. 69 КК України дозволить досягти кожної із встановлених у кримінальному законі цілей його застосування до винного, серед яких і мета загальної превенції, що має знайти відповідне переконливе відображення в мотивах постановленого судом рішення.
Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином певні з них істотно знизили тяжкість вчиненого кримінального правопорушення під час його вчинення.
Разом із тим, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та надання благодійної пожертви на потреби Збройних Сил України в розмірі 20000 грн. не відіграють вирішального значення для вирішення питання про наявність підстав до застосування положень ст. 69 КК України.
Цивільний позов не пред`являвся.
Прооцесуальні витрати відсутні. 
Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України, призначивши йому покарання: 

- за ч.4 ст.409 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;
- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. 

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку після набрання ним законної сили, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 24.04.2026 року по 27.04.2026 року включно. 

Цивільний позов не пред`являвся. 

Речові докази - документи:
–які зазначені в пункті першому постанови старшого слідчого з ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 про визнання документами та визначення місця їх зберігання від 24 квітня 2026 року (а.м.к.п.60-61) і зберігаються при матеріалах кримінального проваджження (а.м.к.п.62) – залишити там же;
–які зазначені в пункті першому постанови старшого слідчого з ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 24 квітня 2026 року (а.м.к.п.137-140) і зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (а.м.к.п.62), після набрання вироком законної сили: 
?діагностичний висновок МРТ попереково-крижового відділу хребта, складений 13.07.2015 кабінетом МРТ (м. Кам`янець-Подільський, вул. Матросова, 17) на прізвище ОСОБА_7 , підписаний лікарем ОСОБА_9 - на 1 арк., знімки дослідження окремих частин тіла ОСОБА_7 , видані 19.07.2015 у Кам`янець-Подільській міській лікарні - на 4 арк., результати ультразвукового обстеження органів черевної порожнини та сечовидільної системи, складені 31.10.2016 лікарем ОСОБА_10 ЛСОК «Поділля» на прізвище ОСОБА_7 - на 1 арк., епікриз ОСОБА_7 про лікування в період 10.05.2015 -- 17.07.2015 за підписом лікаря ОСОБА_11 - на 1 арк., особову медичну книжку ОСОБА_7 на бланку серії АВ №954181 без фотознімка, особисту медичну книжку ОСОБА_7 , видану Кам`янець-Подільською міською поліклінікою №1 на бланку серії 2ААА № 155694, мобільний телефон марки «Росо Х5 Pro 5G», ІМЕГ: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та абонентським № НОМЕР_3 – повернути власнику (законному володільцю) – ОСОБА_7 ;

? мобільний телефон марки «IPhone», ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та абонентським № НОМЕР_5 та карткою оператора мобільного зв`язку «Life» із абонентським № НОМЕР_6 – повернути власнику (законному володільцю) – ОСОБА_4 ;

?заяви ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про наявність підстав для відсторонення, датовані 11.04.2025, 31.07.2025 та 28.10.2025 із відміткою про отримання - на 3 арк., описи вхідного пакету документів до отримання відстрочки від призову суб`єкта звернення ОСОБА_4 із датою реєстрації 25.12.2025 та 30.01.2026 на 2 арк., два бланки повісток без № та одержувача і дати складання, підписані т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 та відтиском печатки - на 2 арк. – знищити. 

Процесуальні витррати відсутні. 

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній – заставу. 

Після набрання вироком законної сили та за умови відсутності підстав звернення застави в дохід держави внесену 27.04.2026 за ОСОБА_4 заставу у розмірі 99 840 грн. повернути заставодавцю – ОСОБА_13 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.   

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1