Справа № 159/3077/26
Провадження № 3/159/1274/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Ковель
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; 
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 06 травня 2026 року о 13 год. 55 хв. в АДРЕСА_2 , отримав кошти в сумі 10000 грн. за резерв авто Audi A3, з метою отримання прибутку без державної реєстрації як суб`єкта господарювання — фізичної особи підприємця, чим порушив вимоги п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV із змінами та доповненнями, ст.50 ЦК України від 16.01.2003 №435-IV із змінами та доповненнями, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпроАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Яскорський М.О. подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції виконання робіт, надання послуг, що здійснюється безпосередньо особою на власний ризик, самостійно (ініціативно) та систематично не менше ніж три рази потягом одного календарного року. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться виключно разовий факт здійснення реалізації (продажу) транспортного засобу, не наведено жодних відомостей про придбання ОСОБА_1 транспортних засобів для подальшого перепродажу, розміщення неодноразових пропозицій про їх продажу на спеціалізованих веб-сайтах, які могли б свідчити про системний, а не одиничний характер поведінки особи. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, отримував від цього прибуток, не вбачається систематичності його дій, в тому числі реалізацію більше ніж 1 автомобіля протягом останнього року. Сам по собі факт відчуження ОСОБА_1 одного траспортного засобу та одержання від покупця грошових коштів не може ототожнюватися з провадженням господарської діяльності, оскільки цивільно-правовий правочин щодо розпорядження окремим об`єктом майно не набуває ознак підприємництва лише внаслідок його оплатного характеру, а для відповідної правової кваліфікації уповноважений орган зобов`язаний установити, що такі дії становили самостійну, ініціативну, систематичну діяльність, здійснювану на власний ризик у межах організаційно сформованої моделі реалізації товарів з метою одержання прибутку. За відсутності доказів здійснення ОСОБА_1 реалізації (продажу) транспортних засобів на систематичній основі, виключається наявність в діях останнього ознак здійснення господарської діяльності виключається обов`язок реєстрації себе в якості фізичної особи-підприємця для продажу одного транспортного засобу та виключається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Кожна фізична особа вправі продати автомобіль, як об`єкт цивільного обороту, а одержання погодженої сторонами ціни — належним виконанням покупцем зустрічного договірного обов`язку, що саме по собі не підтверджується ані підприємницької мети продавця, ані систематичного здійснення ним діяльності з реалізації транспортного засобу. Відповідно до абзацу І п.173.2 ст.173 ПК України, дохід отриманий платником податку від продажу протягом звітного податковою року одного легкового автомобіля, мотоцикла або мопеда, не підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У разі першого протягом календарного року продажу автомобіль у ОСОБА_1 не виникало б обов`язку зі сплати ані податку на доходи фізичних осіб, ані військового збору, що додатково підтверджує цивільно-правовий, а не підприємницький характер відповідної операції. Просить закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.
При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.
Частина 1 ст.164 КУпроАП передбачає правопорушення у вигляді провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність – будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. 
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.
Матеріали справи не містять в собі докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність у вигляді резервування чи реалізації автомобіля на регулярній та постійній основі з метою отримання прибутку. Упротоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодних відомостей про придбання ОСОБА_1 транспортних засобів для подальшого перепродажу, розміщення пропозицій про їх продаж на веб-сайта, використання спеціально організованого місця торгівлі чи будь-яких інших обставин, які могли б свідчити про системний, а не одиничний характер поведінки особи.
Відповідно до абзацу І п.173.2 ст.173 ПК України, як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.
Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява №36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпроАП. 
Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.164, 247 п.1, 251-252, 265, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП,
П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя 	М. В. Грідяєва