Справа 688/3170/26 
№ 3/688/638/26 

Постанова
Іменем України
10 липня 2026 року        м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Цідик А.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, директора ТОВ «Шепетівський ремонтний завод», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шепетівським МВУМВС України в Хмельницькій області від 16.05.2013, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №002302/144 від 26 червня 2026 року, ОСОБА_1 порушив порядок ведення бухгалтерського обліку, що призвело до порушення податкового обліку, чим порушив вимоги п. 200., 200.4, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) за квітень 2026 року у сумі 54446 грн, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Подав письмові пояснення, в яких зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. З долученого акта перевірки слідує, що ним не встановлено факту відсутності в Товаристві податкового обліку чи несвоєчасного подання аудиторських висновків. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє належне обґрунтування суті адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не зазначено жодних відомостей, в чому полягає порушення порядку ведення податкового обліку. 
У протоколі про адміністративне правопорушення фактично продубльований висновок, до якого прийшли уповноважені особи під час здійснення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Шепетівський ремонтний завод» дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету та який відображений в акті перевірки. Дата виявлення правопорушення та відомості щодо дати вчинення адміністративного правопорушення відсутні, не встановлено та не зазначено посадові обов`язки, як посадової особи ТОВ «Шепетівський ремонтний завод», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, акт перевірки це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно зі ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
Таким чином, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акта перевірки, однак у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, відсутні посилання на узгоджені податкові повідомлення-рішення.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, акт перевірки не є беззаперечним доказом його вини в порушенні вимог ПК України та інших нормативно-правових актів, а інші докази у справі відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з огляду на таке.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №002302/144 від 26 червня 2026 року, складеного головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД», що за адресою: вул. Свободи, 10 м. Шепетівка Хмельницька область, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодуванню з бюджету, встановлено, що посадова директор ТОВ «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» ОСОБА_1 допустив порушення податкового законодавства за квітень 2026 року, а саме: завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) задекларованого у декларації з ПДВ за квітень 2026 року на суму 54446 грн, чим порушила вимоги п. 200, 200.4, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).
До протоколу про адміністративне правопорушення додано акт перевірки від №327/33-00-07-01/08396724 від 26.06.2026 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодуванню з бюджету.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Суд звертає увагу, що при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку та його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.
Однак, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії/бездіяльність вчинені останнім, в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення фактично ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки №327/33-00-07-01/08396724 від 26.06.2026.
Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити, в тому числі, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України).
Пунктом 86.1. статті 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Акт, складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Матеріали перевірки - це: - акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; - заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); - пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
У даному випадку за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС України 26.06.2026 було складено акт №327/33-00-07-01/08396724.
В матеріалах справи є повідомлення заступника начальника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №2254/6/33-00-07-01-05 від 18.06.2026 з якого слідує, що для розгляду матеріалів перевірки «Про результат документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» відбудеться 26 червня 2026 року на 11 годину.
18.06.2026 директор ОСОБА_1 надіслав повідомлення №2790 про те, що бути присутнім особисто не може та просив надіслати матеріали перевірки поштою.
26.06.2026 уповноваженими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було складено акт про неможливість вручення та підписання матеріалів перевірки №106/33-00-07-01/08396724 у зв`язку з неявкою посадових осіб.
Відповідно до п.п. 86.7.1. п. 86.7. ст. 86 ПК України, акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень).
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту, та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з п.п.86.7.4. п.86 ст. 86 ПК України, під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень, зокрема: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження; досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (п.п.86.7.5. п. 86.7. ст. 86 ПК України).
Пунктом 56.1. ст. 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Сам акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які складаються на його підставі.
Тобто, оцінка акту перевірки, зокрема викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, контролюючим органом вищого рівня або судом.
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
За відсутності інформації щодо розгляду контролюючим органом заперечень ТОВ «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» до акта перевірки передчасним є визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме в порушенні порядку ведення податкового обліку, оскільки його вина не може підтверджуватися актом перевірки, так як за відсутності податкового повідомлення-рішення, яке має бути прийняте за результатами розгляду заперечень, ОСОБА_1 позбавлено можливості на його оскарження.
Отже, визначені грошові зобов`язання в акті перевірки є неузгодженими, а тому складання протоколу про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку було передчасним і незаконним.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю із такої, передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП обставини, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, як відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Керуючись ст. 163-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя
постановив:
Провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя   Алла ЦІДИК