Справа № 2/714/331/26
ЄУН: 714/537/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2026 р.         м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді 	Єфтемій С.М.	
за участю: секретаря судового засідання 	Постевка Г.П.	

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
В С Т А Н О В И В :
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі – ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 17.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45515711, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., строком на 14 дні зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% на день від суми позики. 
Також, 17.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії (Надійний) № 6719984, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію та встановлено початковий ліміт у сумі 1500 грн., строком на 352 днів, а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, комісії та неустойки за кожен день неналежного виконання зобов`язання.
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і відносно вищевказаного кредитного договору укладеного із відповідачем ОСОБА_1 .
Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитів та сплати відсотків не виконує, за ним утворилася заборгованість на загальну суму за кредитними договорами:
- №45515711 від 17.10.2025 року на загальну суму 3001 грн. 40 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 000 грн., заборгованості за процентами – 1 грн. 40 коп. та заборгованості за пенеюу сумі 2 000 грн.;
- № 6719984 від 17.10.2025 року на загальну суму 5941 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 500 грн., заборгованості за процентами – 1182 грн. 75 коп., заборгованості за комісією – 258 грн. 75 коп. та заборгованості за пенею у сумі 3 000 грн.
Тому позивач, як правонаступник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену заборгованість, витрати по сплаті судового збору та витрати понесені на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.
Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 квітня 2026 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Втім, за змістом позовної заяви представниця позивача ОСОБА_2 просила провести розгляд справи у її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Проте, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково. Просив долучити до матеріалів справи витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, від 27.11.2025 року за ст.190 ч.4 КК України.
За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне.
Судом встановлено, що 17.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45515711.
Згідно п.2.1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику) на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Відповідно п.п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3, п. 2.2 Договору, Позикодавець надає Позичальнику позику у розмірі 1000 грн., строком на 14 днів зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% на день від суми позики.
Даний договір про надання коштів у кредит підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора «08230». У вказаному договорі також зазначені анкетні та паспортні дані позичальника – ОСОБА_1 , йогор РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна адреса, номер банківської картки НОМЕР_1 . 
15 травня 2026 року, відповідно до отриманої інформації витребуваної від АТ КБ «Приват Банк» вбачається що, на ім`я ОСОБА_1 в банк емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Згідно виписки по рахунку за період з 17.10.2025 - по 20.10.2025 року на картковий рахунок позивача 17.10.2025 року були зараховані кошти в розмірі 1000 грн.
Відтак, станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по вищевказаному кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість на загальну суму 3001 грн. 4 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 000 грн., заборгованості за процентами – 1 грн. 40 коп. та заборгованості за пенеюу сумі 2 000 грн.
Окрім цього, 17.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії (Надійний) №6719984, згідно якого кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику) на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Відповідно п.п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3, п. 2.2 Договору, Позикодавець надає Позичальнику позику у розмірі 1500 грн., строком на 352 днів, розмір першого обов`язкового платежу 572 грн. 25 коп. з комісією за надання кредиту - 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 258 грн. 75 коп.
Згідно п.п. 2.2.4 п. 2.2. Договору, період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування кредитом та становить 22 календарних днів, що означає що всі проценти за користування кредитом нараховані за 22 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 22 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 15.
Денна процентна ставка/день згідно п.2.3.1. Договору, складає: 0,999%.
Даний договір про про відкриття кредитної лінії (Надійний) №6719984 підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора «867703». У вказаному договорі також зазначені анкетні та паспортні дані позичальника – ОСОБА_1 , йогор РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна адреса, номер банківської картки НОМЕР_1 .
З отриманої інформації витребуваної від АТ КБ «Приват Банк» вбачається що, на ім`я ОСОБА_1 в банк емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Згідно виписки по рахунку за період з 17.10.2025 - по 20.10.2025 року на картковий рахунок позивача 17.10.2025 року були зараховані кошти в розмірі 1500 грн.
Відтак, станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по вищевказаному кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість на загальну суму 5941 грн. 5 коп., складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 500грн., заборгованості за процентами – 1182 грн. 75 коп., заборгованості за комісією – 258 грн. 75 коп. та заборгованості за пенею у сумі 3 000 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.
Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
З урахуванням вищенаведеного, суд знаходить встановленим, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 17.10.2025 року уклало із ОСОБА_1 кредитні договори №45515711, №6719984 в електронній формі.
На виконання умов договору №45515711 від 17.10.2025 року ТОВ «Европейська Платіжна система», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів, перерахувало 17.10.2025 року. на рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 1000 грн., отримувач ОСОБА_3 
07.10.2025 року на виконання умов договору №6719984 від 17.10.2025року АТ «Юнеско Банк», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів, перерахувало 17.10.2025 року шляхом безготівкового переказу, платіж №035401025678, на рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 1500 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 21-5772 від 11.03.2026 року.
Разом з тим, як вбачається з досліджених письмових доказів, відповідач умови кредитних договорів №45515711, №6719984 не виконав, а саме не здійснив погашення кредиту та відсотків за його використання, в результаті чого, за ним, станом на 08 квітня 2026 року, за ним утворилась заборгованість за кревними договарми: 
- №45515711 від 17.10.2025 року на загальну суму 3001 грн. 40 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 000 грн., заборгованості за процентами – 1 грн. 40 коп. та заборгованості за пенеюу сумі 2 000 грн.;
- № 6719984 від 17.10.2025 року на загальну суму 5941 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 500грн., заборгованості за процентами – 1182 грн. 75 коп., заборгованості за комісією – 258 грн. 75 коп. та заборгованості за пенею у сумі 3 000 грн.
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і відносно вищевказаного кредитного договору укладеного із відповідачем ОСОБА_1 .
З витягу з Реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги № №25/02/26 від 25 лютого 2026 року вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 45515711 становить 3001, 40 грн., а за кредитним договором № 6719984 становить 5941, 50 грн.
Суд звертає увагу, що з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається звернення відповідача до Слідчого відділення №2 (м. Герца) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області із заявою по факту шахрайських дій щодо нього.
Відомості про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення невстановленою особою внесено 27.11.2025 року до ЄРДР, номер кримінального провадження 12025262020003861 за правовою кваліфікацією: шахрайство (ст. 190 ч. 4 КК України). Органом досудового розслідування є Чернівецьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції Чернівецької області, слідчий Козма О.В.
Але, відповідачем не доведено порушення його прав при укладенні відповідного договору, що є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), як і не надано належних доказів укладення договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на його рахунок.
Відтак, ураховуючи що позичальник – відповідачем  ОСОБА_1 не доведено порушення його прав при укладанні відповідних договорів, отримав та використав кредитні кошти та в обумовлені договором строк добровільно їх не повернув, з огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд знаходить вимоги позивача – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту за договором №45515711 в сумі 1000 грн. та заборгованості за тілом кредиту за договором №6719984 в сумі 1500 грн. обґрунтованими та такими, що підлягає до задоволення.
Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими відсотками та комісії за зазначених договорів на загальну суму 1442, грн. 90 коп.(відсотки 1 грн. 40 коп. за договором №45515711 від 17.10.2025 року та відсотки 1182 грн. 75 коп. + комісія 258 грн. 75 коп. за договором №6719984 від 17.10.2025 року), які нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, то така заборгованість також підлягає стягненню з відповідача, тобто в цій частині вимоги позивача також підлягають задовольнянню.
Щодо стягнення пені за кредитними договорами слід зазначити про наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
А отже, встановлено, що неустойка (штраф, пеня) сплата яких передбачена договором, нараховані позивачем під час дії в Україні воєнного стану.
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за договором №45515711 від 17.10.2025 року в розмірі 2 000 грн. та штрафних санкцій за договором №6719984 від 17.10.2025 року в розмірі 3000 грн. суперечать вимогам закону та задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за договором №45515711 від 17.10.2025 року на загальну суму 1001 грн. 40 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1000 грн. та заборгованості за нарахованими процентами – 1 грн. 40 коп. та заборгованості за договором №6719984 від 17.10.2025 року на загальну суму 2941 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1500 грн., заборгованості за нарахованими процентами – 1182 грн. 75 коп. та заборгованості за комісією – 258 грн. 75 коп.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 – 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути спів мірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За висновком, викладений у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є спів мірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
З огляду на викладене склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, з договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року про надання правової допомоги вбачається, що адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною надано ТОВ «Фінпром Маркет» правову допомогу.
Згідно з Витягом з Акту №11ФП прийому-передачі наданої правничої допомоги від 16.03.2026 року, підписаного сторонами Договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, адвокатом Ткаченко Ю.О. наведено перелік наданих юридичних послуг та їх вартість щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , загальна сума яких становить 4500 грн.
Отже позивачем понесено витрати на правову допомогу всього у розмірі 4500 грн.
Зменшення суми судових витрат на правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю виконаної роботи. Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду у справі № 910/16803/19 (постанова від 19.07.2021) та Великої Палати Верховного Суду у справі 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
З огляду на наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявлених позивачем судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1173 грн. 58 коп. (44.08%*2662,40 грн.).
Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 274-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, Київська область, НОМЕР_5 відкритий в АТ «Пумб», код банку - 334851) заборгованість за договором №45515711 від 17 жовтня 2025 року на загальну суму 1001 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, Київська область, НОМЕР_5 відкритий в АТ «Пумб», код банку -334851) заборгованість за договором №6719984 від 17 жовтня 2025 року на загальну суму 2941 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, Київська область, НОМЕР_5 відкритий в АТ «Пумб», код банку -334851) витрати понесені зі сплати на судового збору в розмірі 1173 грн. 58 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 4500 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено «13» липня 2026 року.

Суддя: