Справа № 128/761/26
Провадження № 2/127/3428/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі – ТОВ «Цикл Фінанс») звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00082527 від 05 травня 2024 року в розмірі 3000,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 було укладено договір №F-00082527 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису, а саме одноразового пароля-ідентифікатора № F889180, який був направлений відповідачці 05 травня 2024 року на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання кредиту +380971418972. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор зобов`язується надати відповідачці кредит у сумі 3000,00 грн строком на 14 днів зі сплатою 1,50 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (п. п. 3.1., 3.2., 4.4. кредитного договору).
25 березня 2025 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» укладено договір факторингу №25/03/25-01, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» відступило за плату належне йому право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку №1, в тому числі і за кредитним договором №F-00082527 від 05 травня 2024 року, на користь ТОВ «Цикл Фінанс»» та відповідно останній набув право вимоги до відповідачки.
Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, її заборгованість становить 3000,00 грн, з яких: 3000,00 грн – заборгованість по кредиту (тіло кредиту). За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №F-00082527 від 05 травня 2024 року у розмірі 3000,00 грн, 2662,40 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 09 березня 2026 року позовна заява передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано ряд доказів. 
Вказану ухвалу разом було надіслано відповідачці за останнім її відомим місцем проживання, а також розміщено оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак, відповідачка відзиву на позов не надала, будь-які інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. 
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.
Судом установлено, що 05 травня 2024 року ОСОБА_1 , подавши анкету та ознайомившись із паспортом споживчого кредиту інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» кредитний договір № F-00082527 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Вказаний кредитний договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором F889180, який був насланий товариством на номер телефону відповідачки вказаного при укладені кредитного договору, а саме +380971418972, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана». 
Отже, даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт та відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який нею особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.
Крім того, дії позивача під час вчинення даного електронного правочину, відповідають Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Отже, суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між сторонами. В суду відсутні підстави стверджувати про неналежність поданих доказів та сумніви щодо них не виникають.
Із умов договору № F-00082527 від 05 травня 2024 року слідує, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в загальному розмірі 3000,00 грн на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,50% на добу на умовах, визначених цим договором. Кредит надається з метою задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.п. 4.1-4.4, 4.7 кредитного договору, кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки НОМЕР_1 , вказаної позичальником. Дата надання кредиту 05 травня 2024 року. Кредит надається строком на 14 днів від дати надання кредиту та підлягає поверненню до 18 травня 2024 року (дата повернення кредиту). Рекомендована дата внесення позичальником грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом 18 травня 2024 року.
Згідно п.п. 5.1 – 5.3 кредитного договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення та/або дати пролонгацій. Денна процентна ставка за цим договором становить 1,50% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Розрахунок денної процентної ставки здійснюється в процентах за формулою: (загальні витрати за споживчим кредитом (630,00 грн.)/ загальний розмір кредиту (3000,00 грн.)/ строк кредитування у днях (14 днів)?100%. На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України проценти за користування кредитом виплачуються в строки передбачені цим договором до дня повернення позики. Загальні витрати за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення цього договору, а також, усі припущення, використані для обчислення такої ставки, зазначені в додатку №1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки не залежить від способу надання кредиту. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що цей Договір залишається дійсним протягом строку кредиту та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі.
Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом перерахування коштів на рахунок кредитодавця або із використанням інтернет-еквайрингу через особистий кабінет. При цьому позичальник самостійно оплачує послуги фінансового посередника, здійснює перерахування грошових коштів, відповідно до тарифів останнього (п. 5.10 кредитного договору).
Відповідно до п. 7 кредитного договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом Продовження строку надання кредиту доступне всім позичальникам до 90 (дев`яностого) днів після дати, визначеної у п. 4.4. цього договору, включно. З 91 (дев`яносто першого ) дня після дати, визначеної у п. 4.4. цього договору, продовження строку надання кредиту доступне тільки для клієнтів, сума (тіло) кредиту яких перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Позичальник самостійно обирає бажаний строк продовження користування кредитом за допомогою ІТС кредитодавця в межах від 7 до 30 календарних днів. При пролонгації строку надання кредиту в окремих випадках кредитодавець може запропонувати позичальнику індивідуальну процентну ставку, яка може не співпадати в порівнянні зі ставкою вказаною в договорі. Після прийняття рішення кредитодавцем про пролонгацію строку надання кредиту, коригується Додаток 1 до цього Договору (графік платежів). Пролонгувати (продовжувати) строк дії договору можна необмежену кількість разів.
В Додатку №1 до договору № F-00082527 від 05 травня 2024 року, який є невід`ємною частиною договору, містить графік платежів, реальну річну процентну ставку та обчислення загальної вартості кредиту в якому зазначено, що загальна вартість кредиту становить 3630,00 грн, з яких: 3000,00 - сума кредиту, 630,00 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом.
18 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № F-00082527 від 05 травня 2024 року, яка підписана останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором F994157.
Відповідно до умов якої, сторони домовились продовжити строк кредиту по договору на 12 днів до 30 травня 2024 року, (під 1,50% в день, 547,50% річних ). Також сторони вирішили, що для продовження строку кредиту позичальник зобов`язаний сплатити (відсотки), а саме грошові кошти в розмірі 0,00 гривень, в день підписання додаткової угоди. Якщо позичальник не поверне грошові кошти в строк визначений п.1. додаткової угоди, та/або не укладе нову угоду про продовження строку, позичальник розуміє, що в такому випадку відсотки нараховуються за стандартною ставкою визначеною договором. У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за цією додатковою угодою, кредитодавець має право вимагати дострокового погашення суми заборгованості, визначеної п.1 додаткової угоди, та звернутися до суду, чи в інший спосіб не заборонений законодавством, за примусовим стягненням заборгованості Всі інші умови вищезазначеного договору, не зміненні цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.
28 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 також укладено додаткову угоду до кредитного договору № F-00082527 від 05 травня 2024 року, яка підписана останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором F658192.
Відповідно до умов якої, сторони домовились продовжити строк кредиту по договору на 14 днів до 11 червня 2024 року, (під 1,50% в день, 547,50% річних ). Також сторони вирішили, що для продовження строку кредиту позичальник зобов`язаний сплатити (відсотки) а саме грошові кошти в розмірі 0,00 гривень, в день підписання додаткової угоди. Якщо позичальник не поверне грошові кошти в строк визначений п.1. додаткової угоди, та/або не укладе нову угоду про продовження строку, позичальник розуміє, що в такому випадку відсотки нараховуються за стандартною ставкою визначеною договором. У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за цією додатковою угодою, кредитодавець має право вимагати дострокового погашення суми заборгованості, визначеної п.1 додаткової угоди, та звернутися до суду, чи в інший спосіб не заборонений законодавством, за примусовим стягненням заборгованості Всі інші умови вищезазначеного договору, не зміненні цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.
14 червня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 також укладено додаткову угоду до кредитного договору № F-00082527 від 05 травня 2024 року, яка підписана останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором F556452.
Відповідно до умов якої, сторони домовились продовжити строк кредиту по договору на 14 днів до 28 червня 2024 року, (під 1,50% в день, 547,50% річних ). Також сторони вирішили, що для продовження строку кредиту позичальник зобов`язаний сплатити (відсотки) а саме грошові кошти в розмірі 0,00 гривень, в день підписання додаткової угоди. Якщо позичальник не поверне грошові кошти в строк визначений п.1. додаткової угоди, та/або не укладе нову угоду про продовження строку, позичальник розуміє, що в такому випадку відсотки нараховуються за стандартною ставкою визначеною договором. У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за цією додатковою угодою, кредитодавець має право вимагати дострокового погашення суми заборгованості, визначеної п.1 додаткової угоди, та звернутися до суду, чи в інший спосіб не заборонений законодавством, за примусовим стягненням заборгованості Всі інші умови вищезазначеного договору, не зміненні цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та додаткових угод, які оформлені сторонами в електронній формі.
ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» на виконання умов кредитного договору перерахувало 05 травня 2024 року грошові кошти на банківську картку НОМЕР_1 PRIVAT BANK, код авторизації 795692, в сумі 3000,00 грн, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід».
Належність картки відповідачці, а також отримання нею вказаних коштів також підтверджується інформацією, наданою банком на виконання ухвали суду.
25 березня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 25/03/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» передає (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату, а останній приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, відповідно до реєстру боржників, в тому числі і за кредитним договором № F-00082527 від 05 травня 2024 року.
Відповідного до п. 6.2.2 вищевказаного договору, права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачу прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку №3 до даного договору, в день підписання договору та набрання ним чинності.
У Розділі 7 сторони договору факторингу погодили ціну за придбання (відступлення) прав вимоги, з якого слідує, що в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 250163,22 грн без ПДВ. 
ТОВ «Цикл Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» визначену договором суму, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №D2503 від 31 березня 2025 року, №SUD182 від 26 березня 2025 року та №SUD246 від 10 квітня 2025 року.
Крім того, 25 березня 2025 року сторони договору - ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписали та скріпили печатками Акт приймання – передачі реєстру боржників від 25 березня 2025 року до Договору факторингу №25/03/25-01 від 25 березня 2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 25 березня 2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» відступило право вимоги до відповідачки за кредитним договором №F-00082527 від 05 травня 2024 року на загальну суму 3000,00 грн, з яких: 3000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту. 
Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Отже до позивача перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Позичальник неналежно виконує умови кредитного договору.
З розрахунку заборгованості наведеного позивачем в позовній заяві загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № F-00082527 від 05 травня 2024 року становить 3000,00 грн з яких: 3000,00 грн – сума заборгованості по тілу кредиту. 
Даний розмір заборгованості встановлений судом та підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачка доказів щодо спростування розміру суми заборгованості не надала, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 3000,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідачки. 
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 2662,40 грн (судовий збір визначений з понижуючим коефіцієнтом 0,8 відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням звернення до суду через підсистему «Електронний суд»).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно зіст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ст.137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року в справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року в справі № 554/2586/ 16-ц.
Позивачем заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу та в їх підтвердження надано: договір №12/01/26 про надання правничої допомоги від 12 січня 2026 року, додаткову угоду №3 до договору про надання правничої допомоги №12/01/26 від 12 січня 2026 року, акт №49 прийому-передачі наданих послуг від 10 лютого 2026 року, платіжну інструкцію №AOD1058 від 10 лютого 2026 року та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ№000117 від 12 березня 2018 року. 
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема здійснювати юридичний супровід справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, перелік яких визначається окремими додатковими угодами до цього договору.
Згідно п.п. 4.1-4.2, 4.3 вказаного договору, отримання винагороди адвокатським об`єднанням за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар визначається кількістю супроводжуваних справ адвокатським об`єднанням, тарифи яких, а також умови та порядок розрахунків узгоджуються сторонами та визначаються додатковими угодами до цього договору. Здійснення оплати гонорару за договором затверджується актом приймання-передачі наданих послуг. 
Додатковою угодою №3 від 09 лютого 2026 року до договору про надання правничої допомоги №12/01/26 від 12 січня 2026 року, сторонами визначено перелік боржників, щодо яких надається правнича допомога, серед яких зазначена відповідачка ОСОБА_1 , а також зазначено дані кредитного договору: номер - №F-00082527 та дата - 05 травня 2024 року.
Відповідно до акту №49 прийому-передачі наданих послуг від 10 лютого 2026 року, адвокатське об`єднання «Деналі» надало, а ТОВ «Цикл Фінанс» отримало наступні послуги, а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції, складання позовної заяви. Послуги надано на суму 5000,00 грн. 
Факт оплати отриманої правової допомоги згідно вказаного договору в розмірі 5000,00 грн підтверджується платіжною інструкцією №AOD1058 від 10 лютого 2026 року.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу та надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд зважає, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Водночас звертає увагу, що розмір витрат на правничу допомогу перевищує ціну позову, що не відповідає критеріям розумності та виправданості та є неспівмірною. Тому, враховуючи результат розгляду справи, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1500,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00082527 від 05 травня 2024 року в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень), з яких: 3000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, судовий збір в розмірі 2662,40 грн, а також 1500,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконстурктора Ігоря Сікорського, буд.8, 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: