ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 липня 2026 року	Справа №160/5003/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що оформлено протоколом № 7 від 22.01.2026 року про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією за наслідками розгляду заяви про надання відстрочки від мобілізації від 20.01.2026 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 20.01.2026 року та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно до пункту 9 частини 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 була розглянута заява позивача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з постійним доглядом за хворим батьком. За результатами розгляду даної заяви позивачу було відмовлено в наданні відстрочки, про що протоколом від 22.01.2026 року №7 Комісія ухвалила рішення. В обґрунтування відмови відповідачем зазначено про наявність інших невійськовозобов`язаних родичів, які могли б здійснювати постійний догляд – донька інваліда. Позивач вважає дану відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду для захисту свого порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/5003/26, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
25.03.2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач вважає доводи позивача безпідставними та зазначає наступне. Позивач звернувся з заявою до Комісії при Металургійно – Довгинцівському ОР у місті Кривий ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації згідно пункт 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду. Комісією було перевірено надані заявником документи та встановлено, що батько заявника, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно довідки МСЕК № 552661 серія 12ААГ від 13.09.2023 року має другу групу інвалідності безстроково, отже не підпадає під дію пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Питання утримання та догляду за інвалідами І та ІІ групи регулюється пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», комісією було прийнято рішення щодо розгляду питання надання відстрочки за пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Виходячи з вище викладеного, комісія дійшла висновку, що надати відстрочку з підстав пункту 9 та 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не можливо. Тому рішення Комісії Металургійно – Довгинцівського ОР у місті Кривий ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови в оформленні відстрочки позивачу, яке відповідає вимогам чинного законодавства є обґрунтованим та законним, отже позовна вимога щодо визнання протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується записом у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 .
20.01.2026 року позивач звернувся до відповідача через портал «Дія» із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як такому, що зайнятий постійним доглядом за своїм хворим батьком ОСОБА_2 , до якої було додано: висновок ЛКК про потребу в постійному догляді; свідоцтво про шлюб чи народження дитини або особи, що здійснює догляд; документ про компенсацію на догляд або акт встановлення факту догляду, облікова картка платника податків (РНОКПП) або Паспорт особи, яка потребує постійного догляду (за умови відмови від РНОКПП); заява, нотаріально посвідчена; ПГУ заявника; військовий квиток; витяг; висновок; консультативний висновок; висновок №1309; пенсійне посвідчення; пенсійне посвідчення матері; висновок спеціаліста; договір оренди; заява, нотаріально посвідчена; виписний епікриз.
Повідомленням від 22.01.2026 року за вих.№4/15, ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відповідь на заяву позивача від 20.01.2026 року, та повідомлено, що за результатами розгляду заяви, протоколом від 22.01.2026 р. №7 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: Пункт 9 частина 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (із змінами та доповненнями) зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я - Відмова в наданні відстрочки — батько інвалід ІІ групи, це п.13, ч.1, ст. 23 - є родичі не військовозобов`язані ( донька інваліда).
Щодо долучених позивачем до заяви документів, суд зазначає наступне.
З довідки ЛКК №98 від 12.12.2025 року виданої КПП ЦПМСД №5, вбачається, що батько позивача, ОСОБА_2 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду терміном до 12.12.2026 року. 
Наведене також вбачається з консультативного висновку спеціаліста КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради» від 11.12.2025 року з зазначенням про необхідність постійної сторонньої допомоги в догляді, висновку КП «КБЛПД» ДОР №1309 від 11.10.2023 року, який було надано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійні основі.
З акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 17.12.2025 року, затвердженого комісійно належним чином, підтверджується здійснення позивачем постійного догляду за хворим батьком. 
Відповідно до виписного епікризу №24П27731, виданого КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР та консультаційного висновку експерта, підтверджено наявність хвороби у дружини хворого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
Крім того, позивачем надано нотаріально завірену заяву доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (дівоче прізвище- ОСОБА_5 ), зареєстрованої в реєстрі за №1665, якою вона відмовляється від здійснення постійного догляду (утримання) за батьком, оскільки, дбає за хворою матір`ю ОСОБА_3 та сам є багатодітною матір`ю трьох дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
Також, нотаріально завіреною заявою дружини хворого- ОСОБА_3 , зареєстрованою в реєстрі за №1661, ОСОБА_3 відмовляється від здійснення постійного догляду (утримання) за своїм чоловіком за станом свого здоров`я (виписний епікриз №24П27731, виданий КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР), та оскільки, проживає на постійній основі у Київській області, що підтверджується договором оренди житлового приміщення (квартири) від 01.03.2025 року.
Позивач вважає, що відповідач не врахував в повній мірі документи, які було долучено до заяви про отримання відстрочки.
Не погоджуючись з вказаними діями щодо відмови у наданні відстрочки під час мобілізації в особливий період, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
На момент розгляду даної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон України №3543-ХІІ), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, .
За приписами статті 1 Закону України №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 5 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 цього Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
У статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" наведені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та передбачені категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, згідно з частиною 1 цієї статті (у редакції Закону України від 11.04.2024 №3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024 року) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
9) зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.
Згідно з частинами 7, 8 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), яким врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Як визначено у пунктом 56, 57, 58, 58-1, 59-61, 64, 65 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.
Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.
До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.
Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду:
- відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду;
- перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.
За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
У додатку 5 до Порядку №560 наведений перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Так, згідно з підпунктом 9 пункту 1 додатку 5 документами, що підтверджують право на відстрочку для категорії осіб, передбаченої пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", є:
-для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ;
-для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд);
-для особи, яка зайнята постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка),- документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дружини (чоловіка), документи, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду дружиною (чоловіком) або іншим працездатним членом сім`ї (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу іншого працездатного члена сім`ї в постійному догляді або свідоцтво про смерть такого члена сім`ї, або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання безвісно відсутнім або рішення суду про оголошення його померлим), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Судом встановлено, що у спірному випадку, позивач, який є військовозобов`язаним, звернувся до відповідача через портал «Дія» із заявою від 20.01.2026 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як такому, що зайнятий постійним доглядом за своїм хворим батьком ОСОБА_2 , до якої було додано: висновок ЛКК про потребу в постійному догляді; свідоцтво про шлюб чи народження дитини або особи, що здійснює догляд; документ про компенсацію на догляд або акт встановлення факту догляду, облікова картка платника податків (РНОКПП) або Паспорт особи, яка потребує постійного догляду (за умови відмови від РНОКПП); заява, нотаріально посвідчена; ПГУ заявника; військовий квиток; витяг; висновок; консультативний висновок; висновок №1309; пенсійне посвідчення; пенсійне посвідчення матері; висновок спеціаліста; договір оренди; заява, нотаріально посвідчена; виписний епікриз.
Разом з цим, в контексті оцінки правомірності та обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення, за результатом розгляду заяви позивача, суд звертає увагу, що наведені судом приписи Постанови №560 в частині переліку документів, які має надати заявник з метою отримання відстрочки на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» через наявність такої обставини як зайнятість постійним доглядом за хворою матір`ю, яка за висновком ЛКК потребує постійного догляду, повністю узгоджуються із пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII та уточнюють, які саме документи має подати військовозобов`язаний, задля реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації.
Під час перевірки підстав для надання відстрочки та вивчення наданих документів було встановлено, що в позивача є родичі не військовозобов`язані для догляду за батьком- донька інваліда.
На підставі викладеного вище, Комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокольним рішенням засідання комісії №7 від 22.01.2026 року, громадянину ОСОБА_1 було відмовлено у надані відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Із системного аналізу норми пункту дев`ятого частини першої статті 23 Закону України № 3543-XII слідує, що така визначає різні групи осіб за якими може здійснювати догляд військовозобов`язаний та набувати право на відстрочку.
Такими особами є зокрема: 1) хвора дружина (чоловік) військовозобов`язаного, його дитина та/або його батько чи матір; 2) батько чи матір дружини (чоловіка) військовозобов`язаного.
При цьому, нормами Додатку №5 Постанови №560 чітко встановлено, які саме документи відносно вказаних вище груп слід надати військовозобов`язаному для отримання відстрочки від призову під час мобілізації.
Тобто, наведені приписи як Закону України №3543-XII, так і Порядку №560 розмежовують як категорії осіб, за якими має здійснювати догляд військовозобов`язаний для отримання права на відстрочку, так і необхідні для цього документи, які він має надати до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Зокрема, у разі здійснення догляду за своїми за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю для надання відстрочки від призову на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 23 Закону України № 3543-XII для особи яка зайнята доглядом достатньо лише документа, який підтверджує родинні зв`язки; для особи, яка потребує догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Позивачем разом із заявою надано документи на підтвердження здійснення догляду:
-довідку ЛКК №98 від 12.12.2025 року виданої КПП ЦПМСД №5, в якій зазначено, що батько позивача, ОСОБА_2 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду терміном до 12.12.2026 року; 
-консультативний висновок спеціаліста КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради» від 11.12.2025 року з зазначенням про необхідність постійної сторонньої допомоги в догляді;
-висновок КП «КБЛПД» ДОР №1309 від 11.10.2023 року, який було надано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійні основі;
- виписний епікриз №24П27731 ОСОБА_3 , виданий КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР;
-консультаційний висновок експерта щодо ОСОБА_3 ;
-акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 17.12.2025 року, яким підтверджується здійснення позивачем постійного догляду за хворим батьком. 
Із наведеного слідує, що під час мобілізації військовозобов`язані, які, зокрема зайняті постійним доглядом за своїм хворими батьками, який за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, не підлягають призову на військову службу, а для набуття права на відстрочку такій особі достатньо надати лише документ, який підтверджує родинні зв`язки та документ про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд, а для особи яка потребує догляду - довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Крім того, позивачем надано нотаріально завірену заяву доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (дівоче прізвище- ОСОБА_5 ), зареєстрованої в реєстрі за №1665, якою вона відмовляється від здійснення постійного догляду (утримання) за батьком, оскільки, дбає за хворою матір`ю ОСОБА_3 та сам є багатодітною матір`ю трьох дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
Також, нотаріально завіреною заявою дружини хворого- ОСОБА_3 , зареєстрованою в реєстрі за №1661, ОСОБА_3 відмовляється від здійснення постійного догляду (утримання) за своїм чоловіком за станом свого здоров`я (виписний епікриз №24П27731, виданий КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР), та оскільки, проживає на постійній основі у Київській області, що підтверджується договором оренди житлового приміщення (квартири) від 01.03.2025 року.
Отже, як встановлено судом позивачем було надано відповідні документи на підтвердження здійснення ним постійного догляду за хворим батьком, однак, відповідач не надав належної оцінки змісту заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу та не розглянув належним чином усі додані до заяви документи.
Посилання відповідача на можливість догляду за ОСОБА_2 його донькою суд не бере до уваги, оскільки, відповідно до нотаріально засвідченої заяви доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (дівоче прізвище- ОСОБА_5 ), зареєстрованої в реєстрі за №1665, вона відмовляється від здійснення постійного догляду (утримання) за батьком.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач при відмові в наданні відстрочки позивачу діяв протиправно, з огляду на що, позовні вимогі в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо належності захисту порушеного права позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не надав належної оцінки змісту заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу та не розглянув належним чином усі додані до заяви документи, а відтак належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу від 20.01.2026 року згідно з пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2662,40 грн, що документально підтверджується квитанцією №1684-3193-5599-4652 від 25.02.2026 року та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог, тобто, в розмірі 1774,93 грн.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що оформлено протоколом №7 від 22.01.2026 року про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією за наслідками розгляду заяви про надання відстрочки від мобілізації від 20.01.2026 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 20.01.2026 року, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1774,93 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна