МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Димитрія Ростовського, 35, смт Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001
тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2026 р. Справа № 370/2283/26
Провадження № 1-кп/370/88/26

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді 
 ОСОБА_1 , у приміщенні суду в селищі Макарові Київської області у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні № 12026116210000068 від 07 липня 2026 року, згідно з яким, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Макарів Макарівського району Київської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, визначеного частиною першою 
статті 337 Кримінального кодексу України

у с т а н о в и в:

Відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон), військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Згідно із статтею 34 Закону, персонально-якісний облік військовозобов`язаних передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (пункт 16 Порядку).
Відповідно до пункту 16 Порядку, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово - облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Так, ОСОБА_2 , який є військовозобов`язаним, 20 червня 2026 року близько 11 год 26 хв перебував по вулиці Шляхетській у селищі Макарові Бучанського району Київської області, отримав під особистий підпис попередження про виконання вимог військового обліку начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 й повістку пре необхідність прибуття 22 червня 2026 року о 09 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для оформлення військово-облікових документів та проходження медичного огляду.
Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_2 після попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч вимогам статті 65 Конституції України, 
статтям 1, 10 Закону, з прямим умислом, з метою ухилення від військового обліку, з мотивів байдужості до виконання військового обов`язку у період дії воєнного стану, на особливий період, без поважних причин, не прибув у визначений час, 22 червня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення військово-облікових документів і проходження медичного огляду, тобто ухилився від військового обліку після попередження, відповідного керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за частиною першою 
статті 337 Кримінального кодексу України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
За приписами статті 12 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Прокурор Макарівського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з обвинувальним актом, із клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у порядку, визначеному частиною першою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України.
Приписами частин другої, третьої статті 381 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену у присутності захисника, адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку.
Тож суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності. 
Зазначена позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду цього обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченим винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 Кримінального кодексу України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд керується статтями 65-67 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення особою нових кримінальних правопорушень.
Вчинення особою кримінального правопорушення, визначеного частиною першою статті 337 Кримінального кодексу Україникарається штрафом від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року.
ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно із характеристикою за місцем проживання ОСОБА_2 поводить себе посередньо, негативного впливу на оточуючих не здійснює, скарга відносно нього не надходили.
Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України та обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, суд не встановив.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у межах санкції частини першої статті 337 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення й перевиховання обвинуваченого та зможе запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. 
Долю речових доказів вирішити згідно із статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 302, 368, 369, 373, 374, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального проступку, визначеного частиною першою статті 337 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Речовий доказ: диск формату DVD-R з надписом «20.06.2026 ОСОБА_5 » – залишити у матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1