Справа №949/990/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 вересня 2026 року        м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2026 року о 23 год. 39 хв. по вул. Шкільній, 19, у м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та порушенням мови. На вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 або у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та отримання копії протоколу відмовився.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання (а.с. 14, 20). Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не подав.
Незважаючи на належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти складеного щодо нього протоколу та клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може бути розглянута за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною другою статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, письмових заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи не подав, а його участь під час розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена сукупністю належних, допустимих та взаємоузгоджених доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675620 від 26 травня 2026 року, в якому зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Superb», наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку та його відмову від проходження такого огляду (а.с. 2–3);
- копіями протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №675607, №675604 та №675614 від 26 травня 2026 року, складених щодо тієї самої події, які узгоджуються між собою щодо часу, місця, транспортного засобу та особи водія (а.с. 5–7);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25 травня 2026 року, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 8);
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Дубровицька міська лікарня» від 25 травня 2026 року, яким підтверджується направлення ОСОБА_1 для проведення огляду у закладі охорони здоров`я та його відмова від такого огляду (а.с. 9);
- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675620, яким ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортними засобами та зобов`язано не керувати ними протягом 24 годин (а.с. 10);
- довідкою відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався (а.с. 11);
- відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи на оптичному диску, яким зафіксовано рух автомобіля марки «Skoda Superb» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та його подальшу зупинку. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль йому дав брат, що йому 17 років, посвідчення водія не має та їхав додому. Спочатку він заперечував вживання алкоголю, однак після повідомлення поліцейського про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та неодноразової пропозиції пройти огляд на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я повідомив, що того дня вживав пиво, проте від проходження огляду відмовився. Також відеозаписом зафіксовано роз`яснення йому порядку проходження огляду, наслідків відмови, прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, повідомлення про складення адміністративних матеріалів, відсторонення від керування транспортними засобами, а також телефонну розмову працівника поліції з матір`ю неповнолітнього, якій повідомлено про обставини події та складення щодо її сина адміністративних матеріалів (а.с. 12).
Таким чином, з матеріалів справи, зокрема письмових доказів та відеозапису, долученого на оптичному диску, вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано належним чином. Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують факт керування ним транспортним засобом, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, законність вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, неодноразове пропонування пройти такий огляд, а також відмову від його проходження як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі докази оцінюються судом за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Суд виходить із того, що доведення обставин адміністративного правопорушення не обмежується одним окремо взятим доказом. Висновок про доведеність події та винуватості особи робиться за результатами оцінки всієї сукупності взаємопов`язаних доказів. У цій справі факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується не лише письмовими адміністративними матеріалами, а й безпосередньо відеозаписом руху та зупинки автомобіля, а також його власними поясненнями на місці події.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Для наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознакою відмови від огляду, не вимагається встановлення фактичного стану алкогольного сп`яніння. Достатнім є встановлення факту керування транспортним засобом, наявності передбачених законом підстав для проведення огляду, належної пропозиції пройти огляд у встановленому порядку та відмови водія від його проходження.
У цій справі зазначені обставини підтверджені належними доказами. На відеозаписі безпосередньо зафіксовано керування автомобілем ОСОБА_1 , працівник поліції чітко повідомляє про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонує пройти огляд на місці або у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 після зрозумілого роз`яснення відмовляється від запропонованого огляду.
Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
За змістом ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст.130 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. Водночас з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до них можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.
Таким чином, сам по собі неповнолітній вік особи, яка вчинила правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не зумовлює обов`язкового застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП. Вирішення цього питання залежить від конкретного характеру правопорушення, способу його вчинення, даних про особу правопорушника та того, чи буде відповідний захід достатнім для досягнення виховної і превентивної мети відповідальності.
ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення мав 17 років. Суд ураховує його неповнолітній вік як обставину, що підлягає особливій оцінці при вирішенні питання про вид заходу впливу. Водночас суд не може оцінювати вік ізольовано від конкретних обставин учиненого.
У даному випадку ОСОБА_1 у нічний час свідомо керував легковим автомобілем «Skoda Superb», не маючи права керування транспортними засобами. Йдеться не про малопотужний мопед чи інший транспортний засіб із незначними швидкісними та масовими характеристиками, а про повнорозмірний легковий автомобіль, керування яким вимагає відповідної підготовки, навичок, постійної уваги та здатності належно реагувати на дорожню обстановку. За таких умов наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та його відмова від перевірки свого стану істотно підвищують потенційну небезпеку для інших учасників дорожнього руху.
Суд також враховує спосіб поведінки ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів. Спочатку він заперечував вживання алкоголю, однак після повторних пропозицій пройти огляд повідомив, що цього дня вживав пиво. Попри неодноразову й чітку пропозицію поліцейського пройти огляд на місці або у закладі охорони здоров`я, він від обох передбачених законом способів огляду відмовився. Із відеозапису не вбачається, що така відмова була наслідком нерозуміння вимоги, віку, розгубленості чи необізнаності щодо наслідків: порядок огляду та підстави його проведення були роз`яснені зрозуміло, права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП роз`яснювалися, а про складення протоколів і направлення матеріалів до суду йому було повідомлено.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, належить до найбільш небезпечних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та вчиняється під час керування джерелом підвищеної небезпеки. У даному випадку ця оцінка посилюється тим, що неповнолітній, не маючи права керування транспортними засобами, у нічний час керував не малопотужним транспортним засобом, а легковим автомобілем «Skoda Superb», після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння повідомив про вживання того дня пива та відмовився від проходження огляду.
За наведених обставин застосування лише попередження, догани або передачі під нагляд не відповідало б характеру вчиненого та не забезпечувало б належною мірою мету запобігання новим правопорушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Сукупність установлених обставин - керування автомобілем без права керування, наявність ознак алкогольного сп`яніння, власне повідомлення про вживання пива, неодноразове пропонування пройти огляд та усвідомлена відмова від нього - свідчить про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на загальних підставах.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, так і іншими особами.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто для водіїв адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік є безальтернативним. Після висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на загальних підставах суд не вправі призначити інше стягнення, ніж передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, або застосувати лише окрему частину встановленої законом санкції.
Як вбачається з довідки, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 11).
Європейським судом з прав людини у численних рішеннях висловлено правову позицію щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, у рішенні «Енгель та інші проти Нідерландів» визначено критерії, за наявності яких правопорушення може розцінюватися як кримінальне у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: критерій національного права, критерій кола адресатів та критерій мети і тяжкості наслідків. Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст.130 КУпАП дає підстави враховувати під час розгляду цієї справи гарантії, властиві кримінальному обвинуваченню у розумінні Конвенції.
У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, згідно з якими особі може бути призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
У зазначеній постанові також наголошено, що підхід, за якого особа, яка фактично керувала транспортним засобом, однак посвідчення водія не отримувала, не може бути позбавлена права керування транспортними засобами, не відповідав би засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелював би попереджувальну мету такого заходу.
Суд враховує, що наведені висновки Верховного Суду викладені у кримінальному провадженні, однак вони стосуються правової природи позбавлення права керувати транспортними засобами як заходу, спрямованого на забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому є релевантними при вирішенні питання про можливість застосування такого стягнення до особи, яка фактично керувала транспортним засобом, але посвідчення водія не отримувала.
Тому, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його неповнолітній вік, ступінь вини, обставини вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення є необхідним і достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.12, 13, 23, 24-1, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу:
-отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300);
-код отримувача за ЄДРПОУ: 38012494;
-банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
-рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001;
-код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Реквізити для оплати судового збору:
-отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;
-код за ЄДРПОУ: 37993783;
-банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
-код банку отримувача: 899998;
-рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001;
-код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її законним представником або захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду       Оборонова І.В.