Справа № 165/1579/26  Провадження №33/802/894/26 | Головуючий у 1 інстанції:Гайворонський О. В.
| Доповідач: Гапончук  В. В.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 червня 2026 року стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08.06.2026 року справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України (справа № 165/1579/26), за ч.2 ст.173-2 КпАП України (справа № 165/1578/26) об`єднано в одне провадження, присвоївши номер справи №165/1579/26.
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КпАП України згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №206989 від 22.04.2026 року провадженням закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення. 
Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №206988 від 22.04.2026 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.04.2026 року перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою та словесно ображав її, тим самим заподіяв шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №206989 від 22.04.2026 зазначено, що 22.04.2026 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , тим самим заподіяв їй морального болю та страждань, вчинивши правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КпАП України 
Місцевий суд прийшов до висновку, що із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи стосовно вчинення домашнього насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_3 вбачається, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що чоловік ОСОБА_1 ображав лише її, про дитину нічого не вказала. У протоколі серії ВБА №206989 хоча і зазначено, що щодо дочки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вчинено домашнє насильство, проте матеріалами справи не доведено, в чому це полягало і чи було завдано, з урахуванням віку дитини, шкоду її фізичному чи психологічному здоров`ю. Дослідивши документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу серії ВБА №206989 від 22.04.2026 року, суд прийшов до висновку, що такі докази не підтверджують причетності ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій, зазначених в складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення. Інших достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КпАП України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду справи, таких не здобуто. (а.с.36-37).
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що не погоджується із постановою судді виключно в частині стягнення з нього судового збору, вважає її в цій частині незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 
Звертає увагу суду на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи. Під час розгляду справи в суді першої інстанції він не мав можливості надати документи, що підтверджують його інвалідність та право на пільгу, оскільки не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а копію постанови суду на його адресу направлено не було. Про постанову суду дізнався 24.08.2026 року від державного виконавця. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено із поважних причин та просить його поновити.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 09.06.2026 року. Постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 08.06.2026 року в частині стягнення з нього судового збору скасувати. Звільнити його від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.45-46). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та потерпіла ОСОБА_2 ,будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.52) не з`явилися. Від  ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду 02.09.2026 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити його апеляційну скаргу (а.с.53). А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.
Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто 08.06.2026 року за його відсутності приходжу до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки такий строк пропущено з поважних причин.
Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України (згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №206988 від 22.04.2026 року), а також закриттям провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КпАП України (згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №206989 від 22.04.2026 року), у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення. 
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, а висновки суду ґрунтуються на наявних та доведених належним чином, досліджених в судовому засіданні доказах.
Постанова судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08.06.2026 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та закриття провадження за ч.2 ст.173-2 КпАП України, ОСОБА_1 та іншими учасниками не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.
Щодо вирішення питання про судовий збір апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 08.06.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України та, зокрема, стягнуто з нього судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушено питання про звільнення його від сплати судового збору. На підтвердження наявності відповідної пільги до матеріалів апеляційного провадження надано документ, а саме копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено інвалідність II групи з 07.05.2025 року терміном дії до 28.02.2027 року (а.с.48).
Таким чином, на момент ухвалення судом першої інстанції постанови 08.06.2026 року ОСОБА_1 вже мав статус особи з інвалідністю II групи, а отже, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір належав до категорії осіб, звільнених від сплати судового збору.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору, не врахував передбачену законом пільгу та безпідставно поклав на нього обов`язок зі сплати судового збору.
За таких обставин постанова суду першої інстанції від 08.06.2026 року підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, з виключенням відповідного положення з її резолютивної частини.
Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08 червня 2026 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КпАП України змінити.
Виключити з постанови суду першої інстанції положення про стягнення з  ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду      Гапончук В.В.