ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/1611/26 пров. № А/857/41107/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача Калмикової Ю.О.,
суддів Валюха В.М., Затолочного В.С., 
розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року у справі №500/1611/26 (головуючий І інстанції Баб`юк П.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення з 73% до 70% та скасування виплати щомісячної доплати до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" при проведенні з 01 грудня 2021 року перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з урахуванням раніше виплачених сум перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2021 року на умовах згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 року у справі №500/1547/25 (позивачем допущено помилку у номері рішення, правильний номер рішення - №500/2547/25) виходячи із відсоткового розміру пенсії 73 % сум грошового забезпечення та поновити виплату з 01.02.2026 року щомісячної доплати у сумі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію яка призначена йому відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення. Однак при здійсненні перерахунку відповідач зменшив основний розмір пенсії з 73 % до 70 % грошового забезпечення та припинив виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, що і слугувало підставою для звернення до суду.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 73% до 70% грошового забезпечення при перерахунку, здійсненому на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 року у справі №500/2547/25.
Зобов`язао Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 року у справі №500/2547/25, - з урахуванням 73% грошового забезпечення. 
Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262. Звідси, відповідач не вбачає у своїх діях жодних порушень прав позивача на пенсійне забезпечення.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію, яка призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №500/2547/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021 на підставі довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області №22 від 12.03.2025 про розмір грошового забезпечення станом, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №500/2413/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2024 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
12.02.2026 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача про здійснення перерахунку його пенсії із розрахунку 73% відповідних сум грошового забезпечення та просив поновити виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.03.2026 позивача повідомлено про те, що у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалась) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Оскільки після проведеного перерахунку підвищення основного розміру пенсії, перевищило суму щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713, тому зазначена доплата з 01.02.2026 не виплачується.
Також у листі зазначено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, при перерахунку пенсії, який проведено на виконання рішення суду застосована вищезазначена норма Закону. Крім того позивача було повідомлено, що зазначеним рішенням суду зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення, не приймалось.
Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
При цьому відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що позивачу призначено пенсії виходячи з 73% грошового забезпечення.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №500/2547/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.12.2021 на підставі довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області №22 від 12.03.2025 про розмір грошового забезпечення, визначивши при цьому основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення.
Водночас, застосування відповідачем показника 70% до перерахунку пенсії є протиправним, тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Така позиція узгоджується з висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.10.2019 в зразковій справі №240/5401/18.
Колегія суддів констатує, що порядок перерахунку призначених пенсій урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а тому застосування статті 13 Закону №2262-XII, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, при перерахунку пенсії позивачу відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №500/2547/25 у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 70% грошового забезпечення, з посиланням на частину 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону №1166-VII).
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо виплати щомісячної доплати до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" судом апеляційної інстанції не переглядаються, оскільки не оскаржуються апелянтом в цій частині.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року у справі № 500/1611/26 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач | | Ю. О. Калмикова
судді | | В. М. Валюх
| | В. С. Затолочний