Справа № 577/3001/26 
Провадження № 2/577/1682/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

08 липня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.
представника позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_2 до Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засорін Артем Ігорович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Линове Путивльського району Сумської області був її батьком, встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданий 24.12.1999 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 510 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5922088100:02:002:0067 площею 3,5139 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області та належала померлому на підставі Державного акту серії СМ № 002780 виданого Тернівською сільською радою 24.12.1999 року, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 , мав у власності земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,51 га, що підтверджується копією акту на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданого 24.12.1999 року, однак за життя спадкодавцем державний акт отриманий не був. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла, оскільки на день смерті батька була малолітньою дитиною. При зверненні до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального Засоріна А.І. для оформлення спадщини за законом після смерті батька, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що є розбіжність у написанні прізвища спадкодавця - у свідоцтві про її народження він записаний як " ОСОБА_6 ", в копії державного акту на право власності " ОСОБА_6 ", а в свідоцтві про смерть " ОСОБА_6 ". В зв`язку з цим, нотаріус роз`яснив, що необхідно вирішити зазначені питання в судовому порядку. Факт родинних відносин, а саме те що ОСОБА_7 був її батьком підтверджується свідоцтвом про її народження, довідкою Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області № 02-16/1237 від 24.04.2026 року та свідками. 
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Бібік В.А. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 
Відповідач: Дубов`язівська селищна рада Конотопського району Сумської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, прохають розгляд справи провести без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 35). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засорін А.І. в підготовче судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36).
Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, кожен окремо надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги прохають задовольнити (а.с. 33, 34).
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29 червня 2026 року (а.с. 24). 
29 червня 2026 року справа до підготовчого судового засідання не вносилася у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті (а.с. 31).
Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.
В судовому засіданні встановлено, що на території Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області знаходиться земельна ділянка, кадастровий номер 5922088100:02:002:0067 площею 3,5139 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ № 002780 виданого на підставі рішення Тернівської сільської ради від 23.12.1999 року (а. с. 8,14, 16, 17-19).
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України є його донька – ОСОБА_2 , оскільки на день смерті батька вона була малолітньою дитиною спадкодавця (а.с. 5, 8, 9, 10,12).
Відповідно повідомлення Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області №02-16/1237 від 24.04.2026 року, ОСОБА_5 , дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 23.07.1996 року і був виписаний у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 мав трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені ОСОБА_5 сільською радою не посвідчувався (а.с.12).
Відповідно повідомлення Чернечослобідського старостинського округу № 37/14-21/2 від 13.05.2026 року згідно погосподарської книги № 2 за 1996-2000 роки значиться домогосподарство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вибув ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Липове Путивльського району. Проживав за адресою6 с. Тернівка Конотопського району Сумської області. На території с. Тернівка заповіт не посвідчувався. Інформацією про дітей старостинський округ не володіє (а.с. 13).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Із зазначеного вище вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту права позивача, як належного спадкоємця за законом, інший спадкоємець на спадщину не претендує, тому позов підлягає задоволенню.
Крім того, вказані обставини та позов також визнаються відповідачами по справі (а.с. 35).
Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. 
Як підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданого 24.12.1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 510 ОСОБА_5 підтверджується копією акту на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданого 24.12.1999 року та свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 8,16).
Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданого 24.12.1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 510 ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що, позивач прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 , а тому за ОСОБА_2 слід визнати право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1296 ЦК України ЦК України, ст.ст. 12,76,81,206,211,247,259,263-265, 268,354,355 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Линове Путивльського району Сумської області був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія СМ № 002780 виданий 24.12.1999 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 510 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5922088100:02:002:0067 площею 3,5139 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області та належала померлому на підставі Державного акту серії СМ № 002780 виданого Тернівською сільською радою 24.12.1999 року.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17 липня 2026 року.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Відповідач: Дубов`язівська селищна рада Конотопського району Сумської області (місцезнаходження: смт. Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, вул. Глуховця, 8).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засорін Артем Ігорович (місцезнаходження: м. Конотоп Сумської області, вул. Успенсько-Троїцька, 37А/Миколи Асмосова, 4). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 (місце проживання: с. Липове Путивльського району Сумської області, РНОКПП: не виявлено).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 (місце проживання: с. Липове Путивльського району Сумської області, РНОКПП: не виявлено).   

Суддя Галян С.  В.