ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 	м. Чернівці	Справа № 926/1377/25	

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: 

Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, код ЄДРПОУ 36068147)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" (58009, м. Чернівці, вул. Руська, 213-Б, код ЄДРПОУ 22837158)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово –будівельний кооператив "Сіті оф Хілс - 1" (58023, м. Чернівці, вул. Руська 213-Б, код ЄДРПОУ 42232981) 

про стягнення до бюджету коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту в сумі 3686571,06 грн

за участю представників сторін:
від позивача – Сьоміна І.В. (в залі суду);
від відповідача – Чепишко Д.В. (в залі суду);
від третьої особи – Білянський М.І. (в залі суду).

В С Т А Н О В И В:

I.  Дії та аргументи позивача.
Чернівецька міська рада (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, код ЄДРПОУ 36068147) звернулася до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" (58009, м. Чернівці, вул. Руська, 213-Б, код ЄДРПОУ 22837158) про стягнення до бюджету коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту в сумі 3686571,06 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконав обов`язку по сплаті пайової участі згідно з частиною другою ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" де замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. 
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Зі змісту статті 40 Закону № 3038-УІ випливає, що у наведених у цьому Законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку Інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.
За змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.
Враховуючи вищевикладене, ненадходження коштів зі сплати пайового внеску до місцевого бюджету перешкоджає належним чином фінансувати створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

І.ІІ. Дії та аргументи Відповідача.
Відповідач у своєму відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи наступне.
15 січня 2007 року між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба" укладено договір оренди землі, за яким Міська рада на підставі рішення 5 скликання від 27.10.2006 № 136 надала, а ТОВ "Дружба" прийняла в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Руській, 267 площею 0,1486 га в строк до 07 липня 2015 року.
У подальшому договір оренди землі від 15.07.2007 поновлено щ 07.07.2015 до 03.03.2016, зазначену земельну ділянку зараховано де земель запасу (додатковий договір №5/3384 від 16.09.2015), а ТОВ "Дружба" передано в користування земельну ділянку площею 0,2706 га за кадастровим номером 7310136600:32:003:0109 за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 213-Б з метою будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами комерційного призначення.
При цьому, додатковим договором №8/3384 від 28 грудня 2016 року поновлено дію договору оренди землі від 15.01.2007 з 12.11.2016 до 08 грудня 2011 року.
Згідно з містобудівними умовами та обмеженнями від 13.04.2017 №141/17 ТОВ "Дружба" отримало вихідні дані на забудову земельної ділянки у м. Чернівці по вул. Руській, 213-Б шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку.
16 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба" та Обслуговуючим кооперативом "Житловий будівельний кооператив "Сіті оф Хілс-1" укладено договір №1 про спільне будівництво.
Предметом цього договору є діяльність сторін на засадах часткової участі щодо будівництва (створення) Об`єкту (багатоквартирного житлового будинку, який має бути збудований на земельній ділянці з наступними основними орієнтовними техніко- економічними показниками площа забудови – 1300 кв.м, загальна площа будинку 11300,3 кв.м, житлова площа будинку 7462,60 кв.м, будівельний об`єм 43498 куб.м) на Земельній ділянці (площею 0,2706 га кадастровий номер 7310136600:32:003:0109, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 213-Б та перебуває у користуванні ТОВ "Дружба" на підставі договору оренди землі від 15.01.2007 №3384) з подальшим розподілом приміщень Об`єкту між сторонами згідно умов договору та набуття сторонами права власності на створене нерухоме майно – квартири, нежитлові приміщення та місця для паркування автомобілів, що розміщені в Об`єкті (пункти 2.1, 1.1.2, 1.1.6).
У відповідності до пункту 3.1 договору про спільну діяльність (у редакції додаткової угоди №2 від 09.12.2021) після завершення будівництва Об`єкта та введення його в експлуатацію за матеріалами обмірів відповідної організації (особи) в сфері технічної інвентаризації сторони підписують акт розподілу площ, які підлягають розподілу в Об`єкті.
Згідно з актом №2 розподілу площ від 09.12.2021 на підставі результатів технічної інвентаризації Об`єкту по вул. Руська, будинок 213-Б міста Чернівці Чернівецького району Чернівецької області розподіл площ в Об`єкті здійснюється наступним чином:
(а) частка ТОВ "Дружба" складає приміщення №1-А згідно Акту №1 розподілу площ та трьохкімнатна квартира №52 (будівельний №8/6), загальною площею 85,90 кв.м, на восьмому поверсі в першому під`їзді житлового будинку №213-Б по вул. Руська, міста Чернівці Чернівецької області;
(б) частка ОК "ЖБК "Інвест оф Хілс-1" складає вся інша площа Об`єкту по вул. Руська, будинок №213-Б міста Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, а саме 124 квартир, 18 місць підземного паркінгу, 9 комерційних приміщень та 70 підвальних приміщень.
Згідно з пунктом 3.5 договору про спільну діяльність будь-які обов`язкові відрахування коштів у випадках та порядку, передбачених чинним законодавством, в тому числі вирішення питань пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Чернівців за будівництво житлових та нежитлових приміщень здійснюється сторонами пропорційно набутим площам житлових та нежитлових приміщень.
17 липня 2018 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради видала ТОВ "Дружба" дозвіл на виконання будівельних робіт ЧВ 112181981823 на будівництво багатоквартирного житлового будинку по вулю Руській, 213-Б в м. Чернівці на земельній ділянці за кадастровим номером 7310136600:32:003:0109.
За актом від 26 липня 2018 року ТОВ "Дружба" передало, а ОК «ЖБК "Інвест оф Хілс-1" прийняло проект будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Руська, 213-Б м. Чернівці, містобудівні умови та обмеження №1414/17 від 13.04.2017, декларацію про початок виконання підготовчих робіт та дозвіл на виконання будівельних робіт ЧВ 112181981823.
Крім того, цього ж дня, ТОВ "Дружба" видала ОК "ЖБК "Інвест оф Хілс-1" довіреність на виконання функцій замовника будівництва багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Руська, 213-Б, м. Чернівці.
Листом від 20.11.2019 №04/01-08/3-07/3490 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин звертався до ТОВ "Дружба", в якому запропонував останньому підписати проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці.
У відповідь ТОВ "Дружба" повідомило, що жодного проекту договору товариство не отримувало, а тому не мало можливість надати відповідь на цей лист.
Сертифікатом №ЧВ122211125186 від 08.12.2021 Виконавчий комітет Чернівецької міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю засвідчив відповідність закінченого будівництвом проектній документації та підтвердив готовність його до експлуатації згідно вказаного вище акту готовності об`єкта до експлуатації.
Відповідача зазначає, що у позовній заяві Міська рада при визначення розміру пайового внеску виходила з показників загальної площі житлового будинку та опосередкованої вартості спорудження житла в м. Чернівці станом на грудень 2021 року.
При цьому, Міська рада вказує, що відсоткова ставка встановлена рішенням органу місцевого самоврядування є вищою, а тому застосовуються положення Закону № 132- IX.
За твердженням відповідача така позиція Міської ради є помилковою, оскільки до уваги слід брати не відсоткову ставку пайового внеску, а його загальний розмір, що визначений на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування.
На думку ТОВ "Дружба", розмір пайового внеску, що визначений рішенням органу місцевого самоврядування (Положенням), є меншим, ніж розмір пайового внеску, що розрахований Міською радою, а тому не підлягає застосуванню формула, передбачена п. 2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX. 
При цьому, з урахуванням того, що ТОВ "Дружба" згідно пункту 3.5 договору про спільну діяльність, актів розподілу площ №1 та №2 набула у власність лише 125,4 м.кв житлової площі з 8291,5 м.кв, то пропорційно розмір належного до оплати ТОВ "Дружба" пайового внеску складає 45 108,20 грн. (74 564 327 грн * 4% / 8291,5 м.кв * 125,4 м.кв)
Решту пайового внеску (1 902 903,10 грн – 45 108,20 грн = 1 857 794,90 грн) має сплачувати ОК "ЖБК "Сіті оф Хілс-1", яке відповідно до договору про спільну діяльність, додатків до нього, довіреності від 26.07.2018, вироку Першотравневого районного суду міста Чернівці від 09 жовтня 2024 року є фактичним замовником та забудовником багатоквартирного житлового будинку по вул. Руській, 213-Б у м. Чернівці.
Крім того зазначає, якщо Суд дійде висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог, ТОВ "Дружба" заявляє про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період щ 08.12.2021 по 23.04.2022.

I.III.  Дії та аргументи позивача.
Позивач у своїй відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача, враховуючи наступне.
Право на забудову земельної ділянки та функції замовника будівництва нерозривно пов`язані з правом власності особи на земельну ділянку або правом користування земельною ділянкою, наданою для будівництва; функції замовника будівництва можуть перейти до іншої особи у разі набуття такою особою статусу замовника будівництва, а для цього необхідно отримати належним чином оформлене право на використання під будівництво земельної ділянки, або право на забудову чужої земельної ділянки (суперфіцій); делегування функцій замовника будівництва без набуття права користування земельною ділянкою можливе лише у випадках, прямо передбачених законом.
Замовником будівництва та законним користувачем земельної ділянки виступає саме Відповідач - ТОВ "Дружба", тоді як ОК ЖБК "Сіті оф Хілс-1" була виконавцем частини функцій замовника щодо організації, здійснення та фінансування будівництва з подальшим розподілом прав на частини об`єкта від імені та в інтересах Відповідача, саме як повірений на підставі довіреності від 26 липня 2018 року, позаяк фактично за змістом Договору № 1 вбачається, що правочин передбачає виконання ОК ЖБК "Сіті оф Хілс-1" функцій замовника від імені та в інтересах Відповідача у зв`язку з покладенням на нього окремих функції замовника та/або залучення його до виконання окремих робіт на підставі домовленості між сторонами.
Крім того, відповідно до абзацу 1 пункту 7 статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), а також у разі коригування проектної документації замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. У разі якщо коригування проектної документації може вплинути на визначення адреси об`єкта нового будівництва (зміна місця розташування об`єкта, головного входу, зміна кількості об`єктів тощо), у повідомленні зазначається про необхідність коригування (зміни, присвоєння, скасування) адреси. Продовження виконання будівельних робіт без такого повідомлення забороняється.
Вважаємо безпідставним врахування в розрахунку Відповідача витрат ОК "ЖБК"Інвест оф Хілс-1" на будівництво трансформаторної підстанції та дитячого майданчику, оскільки Чернівецькою міською радою не приймалися рішення щодо надання згоди на виконання таких робіт, рішення щодо зменшення розміру пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури міста на суму кошторисної вартості погоджених з міською радою робіт та рішення про прийняття цих об`єктів будівництва у комунальну власність.
За твердженням позивача, що на дату прийняття об`єкта в експлуатацію 08.12.2021 (дата видачі сертифіката № ЧВ 12211125186) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 10.09.2021 № 230.
Крім того, вважає, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу строків позовної.

ІІ. Процесуальні дії та рішення суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025, справу розподілено судді Ярошенко В. П.
Ухвалою суду від 28.04.2025 позовну заяву залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду.
05.05.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області за вх. № 1485 на виконання Ухвали від 28.04.2025 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.05.2025.
В судовому засіданні 28.05.2025, постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 13.06.2025.
11.06.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено судом та долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 13.06.2025, постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено усне клопотання представника відповідача та відкладено підготовче засідання на 09.07.2025.
04.07.2025 через систему "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Дружба” до Чернівецької міської ради про визнання укладеним договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м. Чернівці.
Крім того, 04.07.2025 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, який не прийнятий судом враховуючи, що він поданий поза межами строку.
Ухвалою суду від 09.07.2025 відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви, залишено її без розгляду та повернуто заявнику.
14.07.2025 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.
14.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої представник позивача вказав, що підстави для застосування наслідків спливу строків позовної давності відсутні.
14.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Обслуговуючого кооперативу «Житлово –будівельний кооператив "Сіті оф Хілс - 1".
В судовому засіданні 15.07.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено усне клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання на 04.08.2025.
16.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просить суд поновити пропущений строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог.
21.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло заперечення на заяву про залучення третьої особи.
21.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідно до яких вважає доводи представника позивача безпідставними та необґрунтованими, просить врахувати їх при вирішенні спору.
01.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача за вх. № 2568 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі 926/1377/25 до набрання законної сили судовим рішення в справі 926/2321/25.
В судовому засіданні 04.08.2025 постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання представника відповідача та залучив третю особу яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Сіті оф Хілс-1", продовжив строк підготовчого провадження по Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відклав підготовче засідання на 02.09.2025.
14.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло заперечення на клопотання про зупинення розгляду справи.
19.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.
20.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача на вимогу протокольної ухвали від 04.08.2025 надійшли докази про ознайомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача з матеріалами справи.
01.09.2025 від представника третьої особи надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено судом та долучено до матеріалів справи.
01.09.2025 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову.
В судовому засіданні 02.09.2025 постановив протокольну ухвалу, якою клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі залишив без розгляду до наступного судового засідання, задовольнив клопотання представника позивача та відклав підготовче засідання на 19.09.2025.
В судовому засіданні 19.09.2025 представник відповідача підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішення у справі № 926/2321/25 та просив суд його задовольнити.
Ухвалою суду від 19.09.2025 зупинено провадження у справі № 926/1377/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №926/2321/25.
10.03.2026 набрало законної сили рішення Господарського суду Чернівецької області від 15.10.2025 по справі 926/2321/25. 
15.05.2026 через систему "Електронний суд" за вх. № 1999 від представника позивача надійшло клопотання за вх. № 1999 про поновлення провадження у справі.
Ухвалою суду від 15.05.2026 поновлено провадження у справі № 926/1377/25. Підготовче засідання призначено на 29.05.2026.
В судовому засіданні 29.05.2026, постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.06.2026.
В судовому засіданні 22.06.2026 оголошено перерву до 03.07.2026.
Позивач у судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні визнав вимоги в частині 45108,20 грн в іншій частині заперечує щодо задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи підтримав позицію відповідача.
Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

III. Установлені судом обставини.
Між Чернівецькою міською радою та ТОВ "Дружба" укладено договір оренди землі від 15.01.2007 за № 3384 та додаткові договори до договору оренди, зокрема від 16.09.2015 № 5/3384, від 05.07.2016 № 7/3384 та від 28.12.2016 № 8/3384. Відповідно до вищевказаних договорів відповідачу надано в орендне користування земельну ділянку площею 0,2706га для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку з об`єктами комерційного призначення (кадастровий номер 7310136600:32:003:0109) на вул. Руська, 213Б, м. Чернівці.
Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 13.04.20107 видано містобудівні умови і обмеження № 1414/17 – на об`єкт будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул.Руській, 213-Б в м.Чернівці", який знаходиться на вищевказаній земельній ділянці.
Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 17.07.2018 на об`єкт будівництва видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЧВ 112181981823. 
Код об`єкта, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000:1122.1 – "Будинки багатоквартирні масової забудови".
Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 08.12.2021 зареєстровано сертифікат № ЧВ 122211125186, яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.
Згідно інформації, яка міститься в акті готовності об`єкта до експлуатації (реєстаційний номер в ЄДЕССБ АСО1:7879-0265-5483-2828), пайова участь відповідачем до місцевого бюджету не сплачувалася на підставі пункту 13 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ.
Відповідно до інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради заява від замовника щодо визначення розміру пайової участі по об`єкту будівництва до Чернівецької міської ради не надходила. 
Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Чернівці між Чернівецькою міською радою і замовником по даному об`єкту будівництва не укладався.
На адресу відповідача надсилався лист-претензія від 20.01.2025 № 24/01-08/3-07/119 про необхідність сплати заборгованості, однак станом на день подачі позовної заяви кошти не сплачені, що стало підставою для звернення з даним позовом.

IV. Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
За статтею 1 вказаного Закону замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Частиною першою статті 2 цього Закону вказано, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно- транспортної інфраструктури.
До 01.01.2020 відносини щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту врегульовувалися приписами статті 40 вказаного Закону.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-УІ) замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до частини третьої статті 40 цього Закону № 3038-УІ полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (частини п`ята та дев`ята статті 40 Закону № 3038-УІ, чинної на момент виникнення спірних правовідносин).
Зі змісту статті 40 Закону № 3038-УІ випливає, що у наведених у цьому Законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку Інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону. Аналогічні за змістом висновки були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, від 22.08.2018 у справі № 339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20.
За змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.
Разом з тим, 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ (далі - Закон № 132-ІХ), якими статтю 40 Закону № 3038-УІ виключено.
Згідно з пунктом 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.
За змістом Закону № 132-ІХ та прикінцевих і перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Зовнішнім виразом зміни правового регулювання суспільних відносин є процес втрати чинності одними нормами та/або набуття чинності іншими.
Так, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права.
Водночас зміна правових норм і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акту має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. При цьому триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності.
Стаття 40 Закону № 3038-УІ визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.
Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною другою статті 331 ЦК України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.
Аналізуючи правову природу цих правовідносин, можна зробити висновок, що з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону № 3038-УІ після втрати нею чинності.
Крім того, пунктом 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають.
Наведені вище правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19.
Відповідно до Закону № 132-ІХ статтю 40 Закону № 3038-УІ було виключено з 1 січня 2020 року.
Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону № 3038-УІ обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.
Разом з тим, законодавцем під час внесення змін до Закону № 3038-УІ (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-ІХ) було чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) (абзац другий пункт 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ у такому розмірі та порядку:
1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
- для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;
3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;
4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;
5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;
6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.
Передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-ІХ порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:
- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;
- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.
Тож, у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.
Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:
- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;
- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.
Отже, для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом 2 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132- IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
При цьому, обов`язок сплатити пайову участь, у разі його невиконання замовником будівництва у 2020 році, зберігається до прийняття об`єкта в експлуатацію, навіть у наступних після 2020 року.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 16.10.2023 у справі №140/5484/21 від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21, від 23.05.2024 у справі № 915/149/23. 
Такі висновки Верховного Суду відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та в 2020 році та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.
Водночас, у вказаних постановах Верховний Суд також зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-ІХ обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати
Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22 , від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21.
Частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні
права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У відповідності до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У вказаній справі Замовнику дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку по вулиці Руській, 213- Б в м. Чернівці" видано 17.07.2018 за № ЧВ 112181981823, а 23.11.2021 складено акт про готовність зазначеного об`єкта до експлуатації. 08.12,2021 видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта № ЧВ 122211125186.
Отже, враховуючи, що у цій справі будівництво об`єкту розпочате до 2020 року, абзацом другим пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21 в подібних правовідносинах.
Щодо розрахунку розміру безпідставно збережених коштів пайової участі.
Відповідно до підпункту 1 частини 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону №132-ІХ розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
- для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Критерієм диференціації є, зокрема, розмежування нежитлових будівель і споруд та житлових будинків, у зв`язку із чим саме фактор будівництва будинку з метою створення житла, що має місце й у даному конкретному випадку, є визначальною кваліфікуючою ознакою при визначенні розміру розрахунку величини пайової участі.
При цьому, конструкція норм підпункту 1 частини 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-ІХ чітко визначає те, що при розрахунку розміру пайової участі при будівництві житлових будинків береться до уваги вартість будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Водночас, відсоток від вартості будівництва житлового будинку може бути меншим від 2% у випадку встановлення меншого відсотку відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, чинного на день набрання чинності Законом №132-ІХ.
Рішенням Чернівецької міської ради від 24.12.2015 за № 54 "Про затвердження Положення про порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, пунктів рішення міської ради VI скликання від 25.07.2013 № 926" затверджено Положення про порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Чернівців (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2.1 Положення розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених міською радою становить:
- 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та /або споруд;
- 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.
Отже, відсоток встановлений органом місцевого самоврядування є більшим, ніж встановлено Законом, а тому в даному випадку необхідно застосовувати розміри встановлені Законом.
Згідно даних сертифіката від 08.12.2021 № ЧВ 12211125186, загальна площа квартир об`єкта будівництва становить 8291,5 квадратних метрів.
На дату прийняття об`єкта в експлуатацію 08.12.2021 (дата видачі сертифіката № ЧВ 12211125186) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 10.09.2021 № 230.
Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Чернівецької області становила 13 450,00 гривень.
Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ, розмір пайової участі, який на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із Відповідача до бюджету на користь Позивача, складає 2 230 413,50 грн (8291,5 кв. м х 13450,00 грн = 111520675,00грн х 2 % = 2 230 413,50 грн).
Згідно з частиною 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтю 625 ЦК України розміщено у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, положення розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України.
Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, від 01.10.2014 у справі № 6-11 Зцс 14 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 14-1 бцс 18, а також у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17.
Відтак, наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України.
Відповідно до пункту 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 № 01- 06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.
Загальний розмір безпідставно збережених грошових коштів складає 3686571,06 грн. (2230413,50 грн (сума боргу) + 1230671,93 грн (інфляційне збільшення) + 225485,63 грн (3% річних)).
Щодо доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, то суд зазначає таке.
По перше щодо твердження того, що фактичним замовником та забудовником був ОЖБК "Сіті оф Хілс - 1".
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 15.10.2025 року у справі №926/2321/25 встановлено, що Замовником будівництва та законним користувачем земельної ділянки виступає саме Відповідач - ТОВ "Дружба". 
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).
Таким чином, факт того, що замовником та законним користувачем земельної ділянки є відповідач має преюдиційне значення та не підлягає доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
По друге щодо розрахунку пайового внеску.
Зокрема, норми підпункту 1 частини 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-ІХ чітко визначають те, що при розрахунку розміру пайової участі при будівництві житлових будинків береться до уваги вартість будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. 
Згідно даних сертифіката від 08.12.2021 № ЧВ 12211125186, загальна площа квартир об`єкта будівництва становить 8291,5 квадратних метрів.
На дату прийняття об`єкта в експлуатацію 08.12.2021 (дата видачі сертифіката № ЧВ 12211125186) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 10.09.2021 № 230.
Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Чернівецької області становила 13 450,00 гривень.
Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX, розмір пайової участі, який на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із Відповідача до бюджету на користь Позивача, складає 2 230 413,50 грн (8291,5 кв. м х 13450,00 грн = 111520675,00грн х 2 % = 2 230 413,50 грн).
По третє щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до положень частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).
Так, на думку відповідача, позивач звертаючись 07 серпня 2024 року до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, яка виникла у період з квітня 2018 року по квітень 2019 року пропустив строки позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи, яка звертається з позовом. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право позивача (скаржника), за захистом якого той звернувся. У разі коли таке право не порушене, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право особи дійсно порушено, але позовна давність сплинула і про це зроблено заяву іншої стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку із спливом позовної давності - за відсутністю поважних причин її пропуску.
Законом України від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту:
"12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину"
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
При цьому, Законом України від 15 березня 2022 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 19 такого змісту:
"19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану."
Також суд зазначає, що відповідно пункту 1 частини 1 статті 263 ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила)
Згідно частини 2, 3 статті 263 ЦК України, у разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Отже, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" передбачав, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена ст.ст. 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до постанови №211, тобто 12.03.2020.
А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (Постанова КГС ВС від 30.01.2024 року у справі № 904/3153/22 (904/4344/22).
Таким чином, з огляду на надзвичайні події, такі як введення карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, а також введення воєнного стану в Україні, у зв`язку військовою агресію російської федерації, суд дійшов висновку, що строк позовної давності не сплив.
Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

V. Висновки суду.
На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, Суд зазначає таке.
На момент розгляду даної справи зазначені рішення загальних зборів є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися та не скасовувалися.
Відповідно до принципу презумпції правомірності рішень органів управління юридичної особи такі рішення породжують правові наслідки та є обов`язковими для виконання до моменту визнання їх недійсними судом.
За таких обставин вимога про усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу альтанки фактично ґрунтується на запереченні законності рішень загальних зборів ОСББ, якими погоджено її розміщення. 
Проте питання правомірності зазначених рішень не є предметом даного спору, а самі рішення залишаються чинними.
Отже, звернення позивача з вимогою про демонтаж альтанки без попереднього оскарження та визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ, якими погоджено її розміщення, є передчасним, оскільки задоволення такого позову призвело б до фактичного нівелювання чинних рішень загальних зборів без надання їм належної судової оцінки в межах відповідного способу захисту.
З огляду на викладене суд висновує, що належним способом захисту прав позивача у даному випадку є звернення з вимогою про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ щодо погодження розміщення альтанки. Лише після вирішення питання щодо чинності таких рішень може бути надана оцінка наявності чи відсутності підстав для застосування способу захисту у вигляді демонтажу спірного об`єкта.
У зв`язку з наведеним, суд висновує, що заявлений позов є передчасним та не підлягає задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.
Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору у сумі 55298,57 грн, сплачені платіжними інструкціями № 497 від 15.04.2025 та № 571 від 02.05.2025.
Пункт 2 частини 2 статті 129 ГПК України встановлює, що судовий збір покладається у разі відмови у позові на позивача, а тому судовий збір покладається на Прокурора, оскільки його позовні вимоги не є обґрунтованими.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 123, 129, 219, 232 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" (58009, м. Чернівці, вул. Руська, 213-Б, код ЄДРПОУ 22837158) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 1, код ЄДРПОУ 36068147) заборгованість в розмірі 3 686 571,06 грн з яких: основна заборгованість 2 230 413,50 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 230 671,93 грн, три відсотки річних в розмірі 225 485,63 грн та 55 298,57 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення 13.07.2026.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.