КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2356/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 33546,55 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 50 18010300) в сумі 33546,55 грн, який сформувався у зв`язку з несплатою платежів на підставі судового рішення про розстрочення. Також нарахована та не сплачена пеня в сумі 847,51 грн.
Станом на дату розгляду справи відповідач правом на подання суду заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву не надіслав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
За відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 50 18010300) в загальній сумі 33546,55 грн, який виник у зв`язку з несплатою платежів на підставі судового рішення про розстрочення, зокрема: 
- платежу за розстрочкою/відстрочкою згідно рішення суду від 22.10.2025 у справі №340/4444/25/ по графіку про розстрочення/відстрочення №1/1303 від 04.02.2026 в сумі 24 824,73 грн; 
- платежу за розстрочкою/відстрочкою згідно рішення суду від 22.10.2025 у справі №340/4444/25/ по графіку про розстрочення/відстрочення №1/1303 від 04.02.2026 в сумі 2424, 47 грн; 
- платежу за розстрочкою/відстрочкою згідно рішення суду від 22.10.2025 у справі №340/4444/25/ по графіку про розстрочення/відстрочення №1/1303 від 04.02.2026 в сумі 5449,84 грн. 
Також, контролюючим органом на суму податкового боргу було нараховано пеню в сумі 847,51 грн (а.с.7-9).
Оскільки податковий борг добровільно відповідач не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України в редакції на момент звернення до суду), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
Згідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. 
Відповідно до пункту 41.4 цієї статті органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. 
Грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України. 
Податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі № 340/4444/25, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто на користь місцевого бюджету Компаніївської селищної територіальної громади податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 59948,25 грн. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі №340/4444/25, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026, виконання зазначеного вище рішення суду розстрочено на одинадцять місяців шляхом визначення щомісячних платежів відповідно до встановленого графіка. 
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача 33 546,55 грн, з яких 32 699,04 грн – сума платежів за розстроченням, строк сплати яких уже настав, та 847,51 грн – нарахована пеня. 
Щодо вимог про стягнення суми податкового боргу у розмірі 32699,04 грн, суд зазначає таке. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень є органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Статтею 340 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Верховний Суд у постанові від 11.08.2022 року у справі № П/811/269/17 зазначив, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків виконання податкового обов`язку. Рішення суду про розстрочення є процесуальним рішенням, яке визначає спосіб виконання рішення про стягнення податкового боргу, однак не змінює статусу заборгованості. Податковий борг залишається несплаченою сумою узгодженого грошового зобов`язання, а податкове правопорушення триває до його повного погашення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №808/8881/13-а, від 23.04.2019 у справі №808/8492/13-а, від 01.08.2019 у справі №320/359/19, від 25.10.2019 у справі №803/115/16, від 10.12.2019 у справі №821/865/16, від 20.02.2020 у справі №819/441/16, від 10.06.2020 у справі №809/949/17, від 24.12.2020 у справі №813/3019/17 та від 05.03.2021 у справі №805/1079/17. 
З наведених висновків Верховного Суду випливає, що ухвала про розстрочення виконання рішення суду не породжує нового податкового обов`язку та не створює нового податкового боргу, а визначає виключно порядок виконання вже ухваленого судового рішення.
Отже, невиконання боржником графіка розстрочення не є самостійною підставою для повторного звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення частини того самого податкового боргу, який уже був предметом судового розгляду та щодо якого існує судове рішення, що набрало законної сили. 
Суд зазначає, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі № 340/4444/25 є чинним, не скасованим та з урахуванням вимог пункту 87.11 статті 87 ПК України підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". 
Водночас порушення відповідачем визначеного ухвалою суду від 22.10.2025 порядку виконання рішення від 16.09.2025 може бути підставою для вчинення дій, пов`язаних саме із примусовим виконанням уже існуючого судового рішення, однак не створює підстав для ухвалення нового рішення про стягнення тієї самої заборгованості. 
Фактично заявлені позовні вимоги спрямовані на повторне судове стягнення частини податкового боргу, який уже стягнуто рішенням суду від 16.09.2025 у справі №340/4444/25, що суперечить принципу обов`язковості судового рішення та остаточності судового акта (res judicata).
Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 32 699,04 грн задоволенню не підлягають. 
Щодо вимог про стягнення пені у сумі 847,51 грн, суд зазначає наступне. 
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня – сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій,не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. 
Підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань. 
Статтею 130 ПК України визначено підстави для зупинення строків нарахування пені. Зазначена норма містить вичерпний перелік випадків, за наявності яких нарахування пені підлягає зупиненню. 
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець пов`язує припинення нарахування пені виключно з фактом погашення податкового боргу та/або настанням інших обставин, прямо передбачених Податковим кодексом України. При цьому ухвалення судового рішення про стягнення податкового боргу або постановлення рішення про розстрочення виконання такого рішення не є підставою для припинення чи зупинення нарахування пені. 
Отже, до моменту фактичного погашення податкового боргу платником податків нарахування пені є правомірним, а рішення суду про стягнення податкового боргу не може вважатися кінцевим моментом її нарахування, оскільки саме по собі не припиняє існування податкового боргу та не змінює статусу платника як особи, яка має невиконаний податковий обов`язок.
На підтвердження правомірності нарахування пені позивачем надано суду інтегровану картку платника податків-відповідача і розрахунок пені, відповідно до яких пеня у загальному розмірі 847,51 грн нарахована на податковий борг, що залишався непогашеним (а.с.7, 9). 
З наданого розрахунку вбачається, що пеня була нарахована: за період з 29.04.2025 по 05.01.2026 у сумі 454,66 грн на підставі податкового повідомлення-рішення від 27.06.2024 № 0541640-2408-1109-UA35040190000012514; за період з 29.04.2025 по 30.01.2026 у сумі 84,47 грн на підставі ППР від 27.06.2024 № 0541640-2408-1109-UA35040190000012514; за період з 10.10.2025 по 06.03.2026 у сумі 308,38 грн на підставі ППР від 24.11.2023 № 0523427-2408-1109-UA35040190000012514. 
Судом також враховано, що правомірність ППР від 24.11.2023 № 0523427-2408-1109-UA35040190000012514 була предметом судового розгляду у іншій адміністративній справі № 340/2507/23, за результатами якого у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування цього рішення відмовлено. Відтак, вказане податкове повідомлення-рішення є чинним, а визначене ним грошове зобов`язання – узгодженим. 
При цьому відповідачем не надано доказів сплати нарахованої пені, спростування її розміру або доказів неправомірності здійсненого позивачем розрахунку. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення пені у розмірі 847,51 грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню. 
Так, стаття 67 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом. 
Відповідно до вимог пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. 
На підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. 
Згідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Судом на встановлено таких витрат суб`єкта владних повноважень. 
Керуючись ст.ст.19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика, Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ ВП 43995486) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню, нараховану на податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 5018010300), у розмірі 847,51 грн, яку перерахувати на наступний рахунок: UA438999980314090512000011485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37918230, Отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг Компан./18010300. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН