Справа № 442/3217/26 
Провадження 2/438/567/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)

09 вересня 2026 року м.Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Радановича Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Терлецької Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:

Із Дрогобицького районного суду Львівської області передано за підсудністю до Бориславського міського суду Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №2854497 від 12.09.2025 в розмірі 29380 грн, кредитним договором №5884388 від 12.09.2025 в розмірі 19416,75 грн та договором позики №7263878 від 12.09.2025 в розмірі 24502,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір №2854497, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 10000 грн. 28.01.2026 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28012026, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2854497 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Рестру боржників до договору факторингу №28012026 від 28.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в сумі 29380 грн, з яких: 10000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 2700 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту, 11680 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 5000 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня), яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
12.09.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір №5884388, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 5093 грн. 27.01.2026 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27012026, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №5884388 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Рестру боржників від 27.01.2026 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в сумі 19416,75 грн, з яких: 5093 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 1375,11 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5948,64 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 7000 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня), яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
12.09.2026 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №7263878, згідно якого відповідачу надано кредит у сумі 7500 грн. Між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 23.01.2026 укладено договір факторингу №23012026/3, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики 7263878 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Рестру боржників №1 від 23.01.2026 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в розмірі 24502,50 грн, з яких: 7500 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 21,75 грн – заборгованість за відсотками, 15000 грн – заборгованість за пенею, 1980,75 грн - заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою судді від 16.06.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів для усунення недоліків.
На виконання ухвали позивачем 23.06.2026 через систему «Електронний суд» надіслано заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог.
Ухвалою судді від 06.07.2026 позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05 серпня 2026 року.
Ухвалою суду від 05.08.2026 року розгляд справ відкладено на 09 вересня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник позивача Кудіна А.В. просила проводити розгляд справи у відсутності представника позивача,позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками були направлені відповідачу рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання. Конверт з рекомендованими повідомленнями з ухвалою суду повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень ст.131 ЦПК України та правових висновків Верховного Суду відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною 2 статті 639 ЦК України визначено що у випадку, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, Законом України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Положеннями ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір №2854497 від 12.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем ОСОБА_1 , кредитний договір №5884388 від 12.09.2026 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , а також договір позики №7263878 від 12.09.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та відповідачем укладені з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Підписавши дані договори електронним підписом відповідач ОСОБА_1 добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується укладання між сторонами кредитних договорів та договору позики, які підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.
Судом встановлено, що 12.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №2854497, за умовами якого кредитодавець надає відповідачу кредит у сумі 10000 грн строком дії на 360 днів, що підтверджується копією цього договору, паспортом споживчого кредиту№2854497.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти, у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 
Згідно п.1.2 сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн.
Відповідно до п.1.3 договору кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 12.09.2025 (дата надання кредиту).
Згідно з п.1.4 договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у Додатку №1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту: 07.09.2026. 
Відповідно до п.1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 34820 грн. 
Згідно умов договору комісія за надання кредиту: 2700 грн, яка нараховується за ставкою 27 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 32120 грн, що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту (п.1.5.2).
В пункті 1.5.3 договору передбачено проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. 
Згідно п.1.5.4 проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 % річних від фактичного залишку кредиту, визначеного Графіком платежів.
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 0 грн.
Відповідно до п.2.1 договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.3.2 позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. цього договору та графіком платежів.
Детальні терміни повернення кредиту, сплати процентів та комісії, визначені графіком платежів, що є Додатком №1 до договору про споживчий кредит №2854497 та паспортом споживчого кредиту. 
ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит безготівково на рахунок з використанням карти відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №46129695 від 12.09.2025.
На підтвердження заборгованості позивач надав відомості про щоденні нарахування та погашення.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. 
28.01.2026 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28012026, у відповідності до умов якого право ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно даних Реєстру боржників від 28.01.2026 позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2854497 від 12.09.2025 в сумі 29380 грн, з яких: 10000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 2700 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту, 11680 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 5000 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).

Судом встановлено, що 12.09.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №5884388, відповідно до умов якого кредитодавець надає відповідачу кредит у сумі 5093 грн строком дії на 360 днів, що підтверджується копією цього договору, паспортом споживчого кредиту №5884388.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти, у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 
Згідно з п.1.4договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у Додатку №1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту: 07.09.2026. 
Відповідно до п.1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 17733,87 грн. 
Згідно умов договору комісія за надання кредиту: 1375,11 грн, яка нараховується за ставкою 27 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 16358,76 грн, що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту (п.1.5.2).
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 0 грн.
Відповідно до п.2.1 договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.3.2 позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. цього договору та графіком платежів.
Детальні терміни повернення кредиту, сплати процентів та комісії, визначені графіком платежів, що є Додатком №1 до договору про споживчий кредит №2854497 та паспортом споживчого кредиту. 
ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит безготівково на рахунок з використанням карти відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №161945622 від 12.09.2025.
На підтвердження заборгованості позивач надав відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. 
27.01.2026 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27012026, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором 5884388 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до Рестру боржників від 27.01.2026 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в сумі 19416,75 грн, з яких: 5093 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 1375,11 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5948,64 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 7000 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).

Судом встановлено, що 12.09.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №7263878, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк Позики»), для придбання товарів та/або робіт або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
Розділом 2 договору позики визначено параметри та умови позики, її повернення та сплати процентів. Зокрема пунктами 2.1 – 2.4 договору передбачено суму позики у розмірі 7500 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка (фіксована) – 0,01% в день, комісія 26,41% від суми позики, що складає 1980,75 грн.
У договорі визначено дату повернення позики: 11.10.2025, орієнтовну річну процентну ставку: 1865,93 грн., орієнтовну загальну вартість позики: 9502,50 грн, що також зазначено і в Додатку №1 до договору позики.
ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» виконало свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики, надавши йому кредит безготівково на рахунок з використанням карти відповідача, що підтверджується роздруківкою трансакції від 12.09.2025.
На підтвердження заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості від 26.01.2026.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором позики не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість.
23.01.2026 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №23012026/3, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики 7263878 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до Рестру боржників №1 від 23.01.2026 до договору факторингу №23012026/3 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в розмірі 24502,50 грн, з яких: 7500 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 21,75 грн – заборгованість за відсотками, 15000 грн – заборгованість за пенею, 1980,75 грн - заборгованість за комісією.
Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правил статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №28012026 від 28.01.2026, договору факторингу №27012026 від 27.01.2026, договору факторингу №23012026/3 від 23.01.2026 та відповідно до вимог ЦК Україниу зобов`язанні позичальника за кредитними договорами та договором позики відбулася заміна кредитора, тому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора до відповідача ОСОБА_1 .
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником  ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (статті 526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється зокрема виконанням, проведеним належним чином.
Первинні кредитори умови укладеного кредитного договору №2854497 від 12.09.2025, кредитного договору №5884388 від 12.09.2025 та договору позики №7263878 виконали, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в безготівковій формі в розмірі, шляхом їх перерахування на рахунок відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами та договору позики, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за цими договорами. Доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості, поданого позивачем.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки у встановлений договором строк відповідач ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом, суд вважає, що у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виникло право на заявлення вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2854497 від 12.09.2025 за основним зобов`язанням в розмірі 10000 грн, за кредитним договором №5884388 від 12.09.2025 за основним зобов`язанням в розмірі 5093 грн та договором позики в розмірі 7521,75 грн, зокрема: 7500 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 21,75 грн – заборгованість за відсотками, тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту згідно кредитного договору №2854497 від 12.09.2025, кредитного договору №5884388 від 12.09.2025 та договору позики №7263878 від 12.09.2025, суд зазначає таке.
Згідно умов договору №2854497 від 12.09.2025, комісія за надання кредиту: 2700 грн, яка нараховується за ставкою 27 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 32120 грн, що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту (п.1.5.2).
Відповідно до кредитного договору №5884388 від 12.09.2025, комісія за надання кредиту: 1375,11 грн, яка нараховується за ставкою 27 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 16358,76 грн, що нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту (п.1.5.2).
Пунктом 2.4 договору позики №7263878 від 12.09.2025 визначено, що комісія становить 26,41% від суми позики, що складає 1980,75 грн.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.
Суд звертає увагу, що у договорах не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самих договорів не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи те, що позивачем не подано доказів, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, тому у задоволенні вимог щодо стягнення комісії за видачу та обслуговування кредиту згідно кредитного договору №2854497 від 12.09.2025, кредитного договору №5884388 від 12.09.2025 та договору позики №7263878 від 12.09.2025 необхідно відмовити.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у за кредитними договорами та договором позики суд зазначає таке.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Кредитні відносини між сторонами за кредитним договором №2854497, кредитним договором №5884388 та договором позики №7263878 виникли 12 вересня 2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за неустойкою за кредитним договором №2854497 від 12.09.2025, кредитним договором №5884388 від 12.09.2025 та договором позики №7263878 від 12.09.2025 є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки у період дії воєнного стану, тому задоволенню не підлягають.
При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 7987,20 грн за три позовні вимоги (позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову, тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача оплачений судовий збір в сумі 2464,26 грн (22614,75 грн х 7987,20 грн /73299,25 грн).

Керуючись статтями 13, 19, 81, 82, 89, 141, 263-265, 268, 280-283, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №2854497 від 12.09.2025 в розмірі 10000 грн (сума заборгованості за основним зобов`язанням); за кредитним договором №5884388 від 12.09.2025 в розмірі 5093 грн (сума заборгованості за основним зобов`язанням); за договором позики №7263878 від 12.09.2025 в розмірі 7521,75 грн (сума заборгованості за основним зобов`язанням – 7500 грн, сума заборгованості за відсотками – 21,75 грн). Всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 22614,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2464,26 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: 07400, Броварський р-н, м.Бровари, вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ: 35625014, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк); 
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Григорій РАДАНОВИЧ