Справа № 359/12757/25
Провадження № 2/359/1738/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

23 липня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Івончі Г.С.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє законний представник - мати ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
28 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Слісаренко Л.Л. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, який уточнивши 03 квітня 2026 року, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № 2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року, що станом на 25 березня 2026 року складає 51259,95 грн. в межах вартості спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , а також сплачений судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 вересня 2018 ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписав з АБ «Укргазбанк» Заяву-Договір № 2018/ОВР/054-001626 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які розміщені на офіційному сайті АБ «Укргазбанк». Ці правила разом із Заявою-Договором про приєднання до Правил, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів, є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк» та Клієнтом, реквізити якого зазначені у Заяві на приєднання.
Відповідно до Заяви-Договору №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року позичальнику надано кредит у формі Дозволеного овердрафту за програмою Універсальна картка «Домовичок», кредитний договір № 2018/ОВР/054-001626, строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 12 місяців, процентна ставка за користування овердрафтом становить 36% річних, процентна ставка за прострочену заборгованість становить 48% річних.
Проте, ОСОБА_3 , всупереч вимогам чинного законодавства, порушував умови Договору щодо щомісячного погашення заборгованості, внаслідок чого у нього утворився борг, який станом на 25 березня 2026 складає 51259,95 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40316,18 грн. та заборгованості по процентам у розмірі 10943,77 грн.
12 грудня 2024 року позивачу стало відомо про смерть позичальника, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
07 лютого 2025 року позивач подав вимогу до Першої бориспільської державної нотаріальної контори про обов`язок спадкодавця.
Відповідно до інформації зі Спадкової справи № 131/2024 стало відомо, що спадкоємцем померлого є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, на підставі ст. 1282 ЦК України, позивач звернувся із позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як спадкоємця майна померлого ОСОБА_3 , оскільки останній не погасив заборгованість перед банком у встановленому законом порядку.
Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне з повідомленням та викликом сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Витребувано у Першій бориспільській нотаріальній контора належним чином завірену копію спадкової справи.
03 квітня 2026 року до суду від представника позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» Слісаренко Л.Л. надійшла заява про зменшення позовних вимог. 
В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити.
Від законного представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до суду надійшла заява, якою остання просила долучити до матеріалів справи квитанції про часткову сплату боргу, розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги визнає.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. 
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. 
Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , з метою отримання банківських послуг, підписала з АБ «Укргазбанк» Заяву-Договір №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які розміщені на офіційному сайті АБ «Укргазбанк» за посиланням: https://www.ukrgasbank.com.
Відповідно до Заяви-Договору №2018/І_С/054-002960 від 05 вересня 2018 року позичальнику надано кредит у формі Дозволеного овердрафту за програмою Універсальна картка «Домовичок», кредитний договір №2018/ОВР/054-001626, строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 12 місяців, процентна ставка за користування овердрафтом становить 36% річних, процентна ставка за прострочену заборгованість становить 48% річних.
Відповідно до умов Заяви-Договору максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000,00 грн. Банк має право на свій розсуд зменшувати або збільшувати розмір ліміту дозволеного овердрафту, в межах максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту, на умовах, визначених Правилами.
Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_3 отримав кредитну картку. Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у розписці про отримання картки та підтверджується випискою по рахунку.
Так, у зв`язку зі значними порушеннями зобов`язань за кредитним договором щодо щомісячного погашення заборгованості ОСОБА_3 станом на 09 грудня 2023 року мав заборгованість – 66259,95 грн.
Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року перед позивачем становила 66259,95 грн., та, оскільки останній зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 19 грудня 2023 року виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області.
З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори від 16 грудня 2024 року, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є його син, ОСОБА_1 , який успадкував після смерті батька 1/7 частини земельної ділянки, кадастровий номер 3220886200:06:001:0958, загальною площею 2,4000 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі за земельними угіддями, гектарів рілля – 2,4000 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області.
Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79553700 від 16 грудня 2024 року.
ОСОБА_2 на користь позивача сплатила 15000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 2.586791813.1 від 23 березня 2026 року, платіжною інструкцією № 1.548236149.1 від 26 лютого 2026 року та платіжною інструкцією № 2.509624073.1 від 29 січня 2026 року.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У ч.2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
В свою чергу, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст. 1281, 1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , тому, відповідно до ст. 1218 ЦК України, прийняв всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 успадкував після смерті свого батька, ОСОБА_3 спадкове майно у вигляді 1/7 частини земельної ділянки, кадастровий номер 3220886200:06:001:0958, загальною площею 2,4000 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі за земельними угіддями, гектарів рілля – 2,4000 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області.
Позивач, на виконання приписів ст. 1281 ЦК України, надіслав до Першої бориспільського нотаріальної контори вимогу (претензію) кредитора про обов`язок спадкодавця до спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дана вимога (претензія) була переадресована законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Будь-яких доказів того, що спадкоємцем були задоволені вимоги кредитора по основному зобов`язанню, а також того, що кредитором пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємця матеріали справи не містять.
За вказаних вище обставин, суд вважає, що у зв`язку зі смертю боржника у спадкоємця існує зобов`язання задовольнити вимоги кредитора по погашенню кредитної заборгованості в межах розміру спадкового майна.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази свідчать, що позивач має право вимоги за кредитним договором №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 до відповідача саме в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
А отже позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року у розмірі 51259,95 грн. підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268,270-274 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє законний представник - мати     ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за договором №2018/ОВР/054-001626 від 05 вересня 2018 року у розмірі 51 259 (п`ятдесят одну тисячу двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок, в межах вартості спадкового майна після померлого ОСОБА_3 .
Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. 
Інформація про позивача : Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», код ЄДРПОУ 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1.
Інформація про відповідача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , за реєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 23 липня 2026 року.

Суддя Яковлєва Л.В.