КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року Київ справа №320/11008/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммертрейд» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Іммертрейд» (ТОВ «Іммертрейд», товариство) звернулося до суду із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (ГУ Держпродспоживслужби, ГУ ДПСС у м. Києві, Управління).
Просили суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 13.02.2025 № 27/4833 та від 13.02.2025 № 28/4833, прийняті відповідачем.
У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, суд ухвалою від 05.03.2025 позов залишив без руху.
Відповідно до ухвали від 20.03.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 21.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Іммертрейд» про забезпечення позову.
У подальшому, ухвалою від 22.05.2025, заяву ТОВ «Іммертрейд» про забезпечення позову – задоволено; забезпечено адміністративний позов в межах адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммертрейд» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов від 13.02.2025 № 27/4833 та від 13.02.2025 № 28/4833; зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 78116848 на підставі постанови № 28/4833, виданої 13.02.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення штрафу у розмірі 170000,00 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммертрейд», та у виконавчому провадженні ВП № 78116777 на підставі постанови № 27/4833, виданої 13.02.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення штрафу у розмірі 170000,00 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іммертрейд» до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/11008/25.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач виніс постанови про накладення штрафів від 13.02.2025 № 27/4833 та №28/4833, незважаючи на внесення ним же змін до рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 про вжиття обмежувальних заходів з терміном виконання до 27.01.2025, якими продовжив термін їхнього виконання до 24.02.2025. Вважають, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки в акті перевірки не зафіксовано вчинення товариством перешкод у проведенні перевірки.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджував про правомірність винесених постанов і наявність доказів на підтвердження допущених порушень. Вказав, що рішення про вжиття обмежувальних заходів є самостійним примусовим заходом, спрямованим на недопущення порушення у майбутньому або негайного припинення вчинення правопорушення суб`єктом господарювання; за їх невиконання встановлена окрема відповідальність, і, відповідно, такі рішення і постанова про накладення штрафних санкцій є різними актами органу державного ринкового нагляду і застосовуються в конкретно визначених випадках. При цьому зауважив, що позивачем не оскаржуються рішення від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770. Наголошено, що товариством не доведено і не надано доказів того, що невідкладне повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку мало місце.
Позивач у відповіді на відзив, окрім перерахованих у позові доводів, зазначив, що рішення про вжиття обмежувальних заходів ним не оскаржуються, оскільки визнання таких рішень протиправними та їх скасування не тягне за собою скасування постанов. Разом з тим, позивач вважає, що після сплати ним штрафу відповідно до постанов від 26.12.2024 № 171/7899 та № 171/4899, у відповідача не було підстав для винесення постанов, що є предметом спору у цій справі. 
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив вказав, що доводи позивача не мають жодного законодавчого підґрунтя. Повторно звернув увагу, що постанова про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за своєю природою є різними актами органу державного ринкового нагляду і застосовуються в конкретно визначених випадках, передбачених Законом України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ТОВ «Іммертрейд» є юридичною особо, зареєстровано з 09.05.2023, основний вид економічної діяльності за КВЕД - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
На підставі доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 17.09.2024 за №15.1.1-3/19335, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві видано наказ від 17.12.2024 №3568 на проведення позапланової перевірки характеристики продукції за місцезнаходженням органу ринкового нагляду за адресою: м. Київ, проспект Науки, буд. 30-А, у відповідності до вимог законодавства.
Предметом перевірки були: котли газові Immergas: Eolo Star 24 4 E; Mini Eolo 24 3 E.
Відповідачем направлено ТОВ «Імертрейд» вимогу від 18.12.2024 № 06.4/13853 щодо проведення перевірки та запропоновано уповноваженому представнику позивача у термін до 20.12.2024 надати на електронну та в подальшому поштову адреси наступні копії документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, а саме: витяг або виписку з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців; документи, що дають змогу відстежити походження вказаної продукції та подальший обіг (товарно-супровідна документація (накладні або інші первинні документи на отримання від постачальників продукції, та/або накладні або інші первинні документи на поставку продукції контрагента), або відповідні договори; кількість (залишок) вищезазначеної продукції; супровідну документацію, яка має додаватися до цієї продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами; загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, яка передбачена технічним регламентом; декларацію про відповідність на зазначену продукцію, що передбачено технічним регламентом.
За результатами перевірки складено акт перевірки характеристик продукції від 23.12.2024 №3568-688/188, у якому зафіксовано, що за результатами опрацювання наданих документів встановлено, що продукція котел газовий ТМ «IMMERGAS», модель: Mini EOLO 24 ЗЕ, артикул: 3.020853, тип: C12-C32-C42-C52-C82 B22P-B32, виробник IMMERGAS Europe s.г.о, країна Словаччина (Slovakia) не відповідає встановленим вимогам, а саме – «Керівництво по експлуатації та попередження», на таблиці з технічними даними на продукції, а також сайті вільного доступу виробників, їх уповноважених представників та імпортерів не містить повної інформації щодо технічних параметрів, визначених у таблиці 1 додатку 2 до Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для обігрівачів приміщень та комбінованих обігрівачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1184, зокрема, не зазначено сезонну енергоефективність обігріву приміщень (відповідно до класу енергоефективності С), відсутня інформація стосовно ідентифікації продукції.
У наданій декларації про відповідності не зазначено інформації про всі технічні регламенти, дія яких поширюється на цю продукцію. Також, встановлено, що надані зразки маркування, яке наноситься на продукцію та «Керівництво по експлуатації та попередження» не містить інформації про найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу імпортера. При цьому, ТОВ «Іммертрейд» в межах перевірки кваліфікується як особа, що ввела в обіг продукцію.
Також за змістом акта, продукція котел газовий ТM «IMMERGAS», модель: Mini Star 24 4Е, артикул: 3.027046, тип: С12-C32-C42-C52-C82 822-832, виробник ІМMERGAS Europe s.r.o, країна Словаччина (Slovakia) не відповідає встановленим вимогам, а саме - «Керівництво по експлуатації та попередження», на таблиці з технічними даними на продукції, а також сайті вільного доступу виробників, їх уповноважених представників та імпортерів не містить повної інформації щодо технічних параметрів, визначених у таблиці 1 додатку 2 до Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для обігрівачів приміщень та комбінованих обігрівачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1184, зокрема не зазначено сезонну енергоефективність обігріву приміщень (відповідно до класу енергоефективності С), відсутня інформація стосовно ідентифікації продукції. 
У наданій декларації відповідності не зазначено інформації про всі технічні регламенти, дія яких поширюється на дану продукцію. Також, встановлено, що надані зразки маркування, яке наноситься на продукцію та «Керівництво по експлуатації та попередження» не містить інформації про найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу імпортера. ТОВ «Іммертрейд» в межах перевірки кваліфікується як особа, що ввела в обіг продукцію.
Рішеннями відповідача від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 вжито обмежувальні заходи щодо позивача, зобов`язано до 27.01.2025 забезпечити повернення всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває у розпорядженні та припинення будь-яке демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам). Невідкладно, в обов`язковому порядку повідомити споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку. 
Посадовими особами відповідача проведено перевірку стану усунення позивачем наведених порушень, за результатами якої складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.02.2025 №214-73/26, у якому зафіксовано, що ТОВ «Іммертрейд» не надано документального підтвердження щодо невідкладного, обов`язкового повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у Ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку, чим не виконано встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. 
На підставі акта від 12.02.2025 складено протоколи від 12.02.2025 № 18, № 19 про виявленні порушення вимог пункту 6 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що полягають у наступному: «ТОВ «Іммертрейд» створено перешкоди шляхом не виконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, викладених у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770, щодо заборони надання продукції на ринку, а саме – надання документального підтвердження про невідкладне, обов`язкове повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку, за що передбачено відповідальність згідно пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». 
13.02.2025 посадовою особою відповідача винесено постанови № 27/4833 та № 28/4833 про накладення на позивача штрафу за порушення пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме - створення перешкод шляхом невиконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. 
Рішенням відповідача від 13.02.2025 №04.1-03-12 внесено зміни до рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770, а саме продовжено термін їхнього виконання до 24.02.2025.
Позивач не погодився із вказаними постановами та звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Як закріплено у пункті 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 (Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі, зокрема, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.
До основних завдань Держпродспоживслужби віднесено, зокрема, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами; здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (підпункти 2, 4 пункту 3 Положення №667).
Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону (підпункт 8 пункту 6 Положення №667).
За змістом пункту 4 названого Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, зокрема:
проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування);
приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;
вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.
13.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (постанова №303).
За нормами пункту 1 цієї Постанови вирішено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні».
У пункті 5 постанови №303 передбачено припинити проведення планових заходів державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», крім здійснення заходів державного ринкового нагляду щодо побутових ламп неспрямованого випромінення в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №734, і Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 804.
За визначенням у статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (Закон №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі-органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
За змістом преамбули Закону України №2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон №2735-VI) цей Закон встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.
Стаття 1 Закону №2735-VI визначає, орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону;
державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам;
встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.
За нормами статті 3 Закону №2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2736-VI (Закон № 2736-VI), інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
За змістом статті 10 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.
За нормами частини першої статті 29 Закону № 2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Частиною третьою статті 29 Закону № 2735-VI визначено, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:
знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;
не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;
не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;
декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;
органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;
вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
Згідно із частиною четвертою статті 29 Закону № 2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.
За приписами статті 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом:
1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);
2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);
3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої статті 30 Закону № 2735-VI, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).
Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про:
1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування);
2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.
Органами ринкового нагляду у випадках, передбачених Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», можуть також застосовуватися обмеження введення в обіг або розповсюдження продукції.
Відповідно до частин першої та другої статті 31 Закону № 2735-VI заборона надання продукції на ринку (введення в обіг або розповсюдження продукції) застосовується органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Статтею 32 Закону № 2735-VI передбачено, що вилучення продукції з обігу чи її відкликання застосовується у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» щодо продукції, яка відповідно надається на ринку або вже надана споживачам (користувачам).
Вилучення продукції з обігу передбачає повернення розповсюджувачами всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває у їх розпорядженні, виробнику цієї продукції та припинення ними будь-якого демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам). 
Відкликання продукції передбачає повернення її виробнику одиниць відповідної продукції, що вже надана споживачам (користувачам).
Вилучення продукції з обігу, відкликання продукції здійснюються за ініціативою виробника цієї продукції або на виконання відповідного рішення органу ринкового нагляду у разі, якщо:
1) вжиті заходи не призвели до запобігання чи уникнення ризиків, що становить продукція, або не забезпечили відповідності продукції встановленим вимогам;
2) вжиття будь-яких інших заходів не може забезпечити запобігання чи уникнення ризиків, що становить продукція, або відповідність продукції встановленим вимогам. 
Відкликання продукції застосовується як винятковий захід.
Вилучена з обігу чи відкликана за ініціативою виробника продукція за його рішенням приводиться у відповідність із встановленими вимогами або до стану, за якого вона не становитиме ризику, з наступним поверненням її власнику, або знищується чи приводиться в інший спосіб до стану, що виключає використання такої продукції.
У разі якщо вилучення з обігу чи відкликання продукції здійснюється за рішенням органу ринкового нагляду, такий орган пропонує виробнику здійснити один із заходів, передбачених абзацом першим цієї частини, а в разі якщо виробник не вжив відповідних заходів протягом строку, визначеного органом ринкового нагляду за погодженням з виробником, - орган ринкового нагляду приймає рішення про знищення такої продукції чи приведення її в інший спосіб до стану, що виключає її використання.
Одночасно з прийняттям рішення про вилучення продукції з обігу та/або її відкликання орган ринкового нагляду може прийняти рішення про заборону чи тимчасову заборону надання такої продукції на ринку. При виборі обмежувальних заходів (заборони чи тимчасової заборони) має бути враховано ступінь ризику та/або невідповідності такої продукції встановленим вимогам, а також можливість приведення відповідної продукції у відповідність із встановленими вимогами або до стану, за якого вона не становитиме ризику. 
Рішення про вилучення продукції з обігу та/або її відкликання має містити вимогу щодо обов`язкового повідомлення виробником такої продукції та/або її розповсюджувачами споживачів (користувачів) та інших розповсюджувачів такої продукції про причини вилучення продукції з обігу чи її відкликання.
Протягом строку виконання рішення про вилучення продукції з обігу та/або її відкликання орган ринкового нагляду здійснює моніторинг заходів, що вживаються суб`єктами господарювання для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання, щодо:
1) відповідності запланованих заходів меті вилучення продукції з обігу та/або її відкликання;
2) забезпечення взаємодії виробника з розповсюджувачами у ланцюгу постачання відповідної продукції;
3) результативності заходів виробника щодо повернення продукції з торговельної мережі, а у разі застосування відкликання продукції - також від споживачів (користувачів).
За правилами статті 7 Закону №877-V у разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У статті 34 Закону №2735-VI визначено порядок контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, з метою чого органи ринкового нагляду:
1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення;
2) проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;
3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.
Суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
У разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.
Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.
У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення.
Якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.
За нормами частини першої статті 44 Закону №2735-VI відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.
Пункт 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із частиною шостою статті 44 Закону №2735-VI адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.
За положеннями частини восьмої статті 44 Закону №2735-VI сплата штрафу не звільняє суб`єкта господарювання від відповідальності за шкоду, заподіяну споживачам (користувачам) продукції. 
Як видно із матеріалів справи, під час проведеної відповідачем позапланової перевірки характеристики продукції встановлено, що продукція, яка реалізується позивачем, не відповідає встановленим вимогам.
Рішеннями відповідача від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 вжито обмежувальні заходи щодо позивача, зобов`язано до 27.01.2025:
1) забезпечити повернення всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває у розпорядженні, а також припинення будь-якого демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам);
2) невідкладно, в обов`язковому порядку повідомити споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку.
При цьому, спірними постановами, на ТОВ «Іммертрейд» накладено штраф за створення перешкоди шляхом невиконання встановлених Законом №2735-VI вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, викладених у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770, щодо заборони надання продукції на ринку, а саме – ненадання документального підтвердження про невідкладне, обов`язкове повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку, за що передбачено відповідальність згідно пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI.
Відповідач наполягає на тому, що позивачем не надано доказів саме невідкладного повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку.
Так, за загальним правилом, невідкладно - проміжок часу, визначений/установлений з моменту настання підстав для здійснення відповідних дій, які є пріоритетними і здійснюються першочергово, але не пізніше наступного робочого дня або встановленого часу наступного робочого дня.
У свою чергу, позивач пояснив, що товариство невідкладно розпочало виконання рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770, а саме здійснено:
27-28.12.2024 - інформування споживачів (користувачів), розповсюджувачів про заборону, здійснене у максимально стислі строки спочатку телефоном;
02.01.2025 - сплачено обидва штрафи по постановах №№171/483 та №172/483 від 26.12.2024;
21.01.2025 - товариство звернулося з листами до ГУ ДПСС у Києві (вхідний номер 989/06-06.0) з проханням надати додатковий термін, проте відповіді не отримало;
24.01.2025 – розпочато і завершено розукомплектацію залишків трьох одиниць продукції (акти «Розбирання на комплектуючі» №1 та №2);
27.01.2025 - інформування постачальника про причини заборони надання продукції на ринок (направлено відповідний лист із переліком порушених норм та технічних регламентів, зокрема, технічний регламент №1184 від 27.12.2019);
27.01.2025 - надано ГУ ДПСС у м. Києві звітні документи щодо виконання рішень, у яких було зазначено всю інформацію про вжиті обмежувальні (корегувальні) заходи; 
31.01.2025 - отримано повернення від ТОВ Чернігівторг гіпермаркет «ВЕНА» однієї одиниці продукції; 
03.02.2025 - розукомплектовано повернену одиницю (акт «Розбирання комплектуючі» №3);
04.02.2025 - повернуто кошти гіпермаркету «ВЕНА» за повернене обладнання;
05.02.2025 - продано отримані при розукомплектації запасні частини сервісному партнеру ТОВ «Торгова Компанія «ТРЕЙД СЕРВІС».
Отже, виконання рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 здійснювалося й після встановлено граничного строку – 27.01.2025.
Позивачем не надано жодних доказів невідкладного, обов`язкового повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, про причини заборони надання продукції на ринку.
Доводи позивача про здійснене 27-28.12.2024 інформування споживачів (користувачів), розповсюджувачів про заборону, здійснене у максимально стислі строки спочатку телефоном, не підтверджені жодними доказами.
У якості доказу невідкладного, обов`язкового повідомлення виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку, позивач посилається на направлення постачальнику листа від 27.01.2025, що не може вважатися невідкладним виконанням відповідної вимоги.
Відтак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження невідкладного, обов`язкового повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку. 
Товариство посилається на те, що відповідачем внесено зміни до рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 про вжиття обмежувальних заходів з терміном виконання до 27.01.2025, якими продовжено терміни їхнього виконання до 24.02.2025.
На переконання суду, такі твердження позивача є безпідставними, оскільки рішення про вжиття обмежувальних заходів є самостійним примусовим заходом, який спрямований на недопущення порушення у майбутньому або негайного припинення вчинення правопорушення суб`єктом господарювання, за невиконання якого встановлена окрема відповідність. 
Продовження строку виконання припису, у зв`язку з його невиконанням у визначений контролюючим органом строк, не впливає на правомірність прийнятих постанов про накладення штрафу.
На користь цього висновку вказує і те, що рішення про продовження до 24.02.2025 термінів виконання рішень від 26.12.2024 №04.1-01-769 та №04.1-01-770 прийняте в один день із оскаржуваними постановами, а не до цього.
Крім того, такі доводи не релевантні зі змістом порушення, яке полягає у ненаданні документального підтвердження про саме невідкладне, а не у строк до 27.01.2025, повідомлення споживачів (користувачів), розповсюджувачів, виробника у ланцюгу постачання про причини заборони надання продукції на ринку. 
При цьому, конструкція пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI (за порушення вимог якого і накладено штраф) до створення перешкод відносить і невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, за що і передбачає відповідальність.
За наведеного у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із урахуванням викладеного, суд резюмує відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя Скрипка І.М.