Єдиний унікальний № 371/1090/25
Номер провадження № 2/371/295/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді       Кириленко М.О.
за участю секретаря судового засідання    Овчаренко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №7713893, відповідно до умов якого відповідач отримав 6 000, 00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із  ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №7713893 від 24.04.2024 у розмірі 21 120, 60 грн та судові витрати.
Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука А.С. від 22 липня 2025 року відкрито спрощене провадження у вищевказаній справі.
Розпорядженням заступника керівника апарату Миронівського районного суду Київської області Шаховцової В. від 01 травня 2026 року, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи, у зв`язку з тим, що ухвалене Третьою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя 15 жовтня 2025 року, суддю Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_2 відсторонено від здійснення правосуддя.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01 травня 2026 року обрано головуючим суддею Гуренко М.О. по цивільній справі ЄУН 371/1090/25, номер провадження: 2/371/295/26.
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року (головуючий суддя Гуренко М.О.) прийняв справу до свого провадження. 
Згідно розпорядження керівника апарату Миронівського районного суду Київської області №338 від 10.06.2026 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи ЄУН 371/1090/25, номер провадження 2/371/295/26», здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку із призначенням судді Гуренка М.О. на посаду судді Чернігівського апеляційного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2026 справу №371/1090/25 розподіллено судді Кириленко М.О. 
Ухвалою суду від 19.06.2026 справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі їх представника. Просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.  
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення. Причину неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 24.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та  ОСОБА_1  було укладено договір про споживчий кредит №7713893 (а.с. 16-21).
Згідно з п.п.1.1-1.6. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом (далі плата) відповідно Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 6 000, 00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 24.04.2024 (дата надання кредитку). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником із встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 19.04.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 24 145, 80 грн. Денна процентна ставка складає: (24 145, 80 грн/6000, 00 грн)/360 днів*100%=1,12%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 6635,35% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 30 145, 80 грн. Комісія за надання кредиту 483, 00 грн, яка нараховується за ставкою 8,05% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 357,70% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00% від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 23662,80 грн. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2., 2.2.3 цього договору.
Відповідно п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Згідно п.п.5.1. договору позичальник підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, з інформацією передбаченою ч.2, 3 ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав правила за посиланням https://miloan.ua/s/documents, проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма їх умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3).
Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил (п.6.3. договору).
Відповідно до п.6.5. договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Згідно п.6.7. договору позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему ВаnkID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
Відповідно до умов договору відповідачу 24.04.2024 перераховані кошти в сумі 6 000, 00 грн на кредитний рахунок № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 7713893, що підтверджується платіжним дорученням 160427514.
Додатком №1 до договору про споживчий кредит є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с.21зв.-22).
Анкета-заява на кредит №7713893 від 24.04.2024 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачу у ТОВ «Мілоан» (а.с. 36.).
Вказана інформація відображена в Паспорті споживчого кредиту (а.с. 24-25).
Згідно інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» вбачається, що Товариство перерахувало (24.04.2024 о 14:51 год) на картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 кошти в сумі 6 000, 00 гривень, за договором 7713893 (а.с. 39).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09.04.2025 загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «Мілоан» становить 21 120, 60 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 5 400, 00 грн, заборгованість за відсотками - 15 363, 60 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту - 357, 00 грн (а.с. 27-35).
Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Всупереч вимогам Договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом.
Позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с. 43).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За правилом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
А як зазначено в ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Умовами кредитного договору №7713893 від 24.04.2024, Анкетою-заявою на кредит передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 483, 00 грн, яка нараховується за ставкою 8,05 відсотків від суми кредиту одноразово.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №7713893 від 24.04.2024, внаслідок чого кредитна заборгованість становить 21 120, 60 грн, яка складається з: 5 400, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 363, 60 грн - сума заборгованості за відсотками, 357, 00 грн - сума заборгованості за комісією за видачу кредиту, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за оплату судового збору, то суд зазначає наступне.
Разом з цим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн (а.с. 2), а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 100, 00 грн. суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норми вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Однак, як встановлено судом, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів на правову допомогу у розмірі 7 100, 00 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 (а.с.52-54); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КВ №6416; посвідчення адвоката (а.с. 69); акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.06.2025 за договором про надання правничої допомоги №16012025 від 16.01.2025 (а.с. 65); додаткову угоду №3 до Договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 (а.с. 66).
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у частині стягнення із  ОСОБА_1  витрат на правову допомогу у розмірі 7 100, 00 грн задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», код ЄДРПОУ 40484607, заборгованість за договором про споживчий кредит №7713893 від 24.04.2024 в розмірі 21 120, 60 грн (двадцять одна тисяча сто двадцять гривень шістдесят копійок) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», код ЄДРПОУ 40484607, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          М.О.  Кириленко