ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №337/3199/25     Головуючий в 1 інст.Бредун Д.С. 
Провадження №33/807/410/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2026 року місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника – адвоката Середи А.А., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 липня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364299 від 17 червня 2025 року, – 16 жовтня 2025 року о 13:00 годині по пр.Інженера Преображенського, 1/2 у м.Запоріжжя ОСОБА_2 керував мотоциклом «Honda CRB» д.н.з. « НОМЕР_2 », при виявленні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити своєчасно, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду та скоїв зіткнення з учбовим автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_3 під наглядом інструктора ОСОБА_4 . В результаті ДТП автомобіль та мотоцикл пошкоджені, завдано матеріальних збитків, травмований ОСОБА_2 . Своїми діями порушив п.12.3 ПДР України. 

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 (який є власником автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. « НОМЕР_3 ») просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені ознаки адміністративного правопорушення. 

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, відомості про отримання ним оскаржуваної постанови в межах строку на апеляційне оскарження в матеріалах справи відсутні. 09 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про отримання копії постанови суду, та вже 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, окрім іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. При цьому, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 , не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило. 
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Заслухавши аргументи потерпілого ОСОБА_1 , його представника – адвоката Середи А.А., які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено таке. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364299 від 17 червня 2025 року зазначено, що 16 жовтня 2024 року о 13:00 годині у м.Запоріжжя по пр.Інженера Преображенського, 1/2 ОСОБА_2 керуючи мотоциклом «Honda CRB» д.н.з. НОМЕР_2 , при виявленні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити своєчасно, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду та скоїв зіткнення з учбовим автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 під наглядом інструктора ОСОБА_4 . В результаті ДТП автомобіль та мотоцикл пошкоджені, завдані матеріальні збитки, травмований ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
До протоколу додано: копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 364350 від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП; виділені матеріали з кримінального провадження №12024082080001526 від 07 жовтня 2024 року для притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, в тому числі, протокол допиту потерпілого ОСОБА_2 від 16 жовтня 2024 року, копії паспорта, РНОКПП, тимчасового дозволу на ім`я ОСОБА_2 ; відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях №31/29/2341/26-15046-2024 від 19 грудня 2024 року; витяг з висновку експерта від 20 грудня 2024 року №СЕ-19/108-24/24096-ІТ (стор.28-30); запит на адресу ТСЦ2341; відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях №31/29/2341/26-661-2025 від 09 січня 2025 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 жовтня 2024 року.
Крім того, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду судом першої інстанції витребувано з УПП в Запорізькій області ДПП відомості з кримінального провадження за №12024082080001526 від 07 жовтня 2024 року за ч.1 ст.286 КК України. 
17 липня 2025 року на адресу суду першої інстанції надійшли витребувані матеріали, в тому числі, постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 12 червня 2025 року; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29 травня 2025 року.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Дослідивши наявні докази, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП.
Так, згідно з положеннями ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.
Як убачається з матеріалів справи, строк накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, з огляду на час події, яка відбулася 06 жовтня 2024 року, закінчився 06 січня 2025 року.
Відповідно, зазначений строк закінчився і на час розгляду справи судом першої інстанції - 18 липня 2025 року. 
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно з якою, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
При цьому, вказана судом підстава для закриття провадження в справі не є реабілітуючою та не спростовує факту вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
Доводи представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Середи А.А. про те, що суд, закриваючи провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, повинен був визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Зокрема, відповідно до положень ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи, і цей перелік є вичерпним.
Зі змісту вказаної статті убачається, що свідченням того, що особу визнано винною у вчиненні правопорушення, є накладення на таку особу адміністративного стягнення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що закриття провадження в справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення з одночасним визнанням особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення (про що просить апелянт), не узгоджується з вимогами статті 284 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції містить відомості, передбачені ст.283 КУпАП, в т.ч. містить посилання на обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. 
При цьому, в оскаржуваній постанові не ідеться про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, зміст цієї постанови свідчить про протилежне. 
Постанова суду першої інстанції в частині підстав для закриття провадження в справі також ніким не оскаржується. 
Сторона захисту апеляційну скаргу на вказану постанову суду не подавала.
Разом з цим, при формулюванні суті вчиненого правопорушення, суд помилково вказав в постанові на те, що це правопорушення мало місце 16 жовтня 2025 року, замість вірного – 06 жовтня 2024 року, що відповідає матеріалам справи. 
З урахуванням викладеного, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова суду підлягає зміні в зазначеній частині на підставі ст.294 КУпАП. 
Порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 липня 2025 року щодо  ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП змінити в частині встановленої дати вчинення інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.
Вважати датою вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - «06 жовтня 2024 року», замість «16 жовтня 2025 року», як помилково вказано в постанові.
У решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 337/3199/25