Справа №333/7147/26
Провадження №2/333/5268/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О., 
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
29 червня 2026року року ТОВ «Бізнес Позика» через свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 05.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 560639-КС-001 (далі-кредитний договір) у електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Укладення договору відбулося шляхом направлення позивачем пропозиції (оферти) на укладення кредитного договору, яку відповідач прийняла (акцептувала) через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця. Згідно з умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Грошові кошти були перераховані на банківську картку відповідача, реквізити якої були зазначені ним під час заповнення анкети в особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. Відповідно до умов договору, за користування кредитними коштами встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яка нараховується на залишок заборгованості по кредиту наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та повернення згідно графіку платежів. При цьому сторони погодили графік платежів, відповідно до якого відповідач зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення основної суми кредиту, процентів та інших платежів, передбачених умовами договору.
Також, 16.10.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 560639-КС-001 про надання кредиту (далі за текстом – Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди позивач надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000, 00 грн.
Однак відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим в нього станом на 05.06.2026 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 41 400,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 15 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 15 900,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 7 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 3 000,00 грн.
На підставі вищезазначеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості за кредитним договором, а також понесеного судового збору у сумі 2 662, 40 грн.
Ухвалою суду від 01.07.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк - 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду.
Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія». 
07 серпня 2026 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який раніше було направлено відповідачу за місцем його реєстрації, зазначеного у матеріалах справи та відповідно до вимог чинного законодавства України.
З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.
Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.
Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Бізнес Позика» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим зареєструвався на сайті вказаного Товариства, на якому в особистому кабінеті зазначив такі особисті дані: свої ПІБ, дату народження, РНОКПП, фінансовий номер, номер банківської картки для перерахунку коштів, що підтверджується даними відповідної анкети клієнта за допомогою яких його було ідентифіковано в ІТС та які відповідають його особистим документам.
05.10.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з інформацією про умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», орієнтованою загальною вартістю кредиту, виходячи з обраних умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання ним своїх зобов`язань, підтвердженням чого слугує паспорт споживчого кредиту, який він підписав електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «UA-9670».
Після перевірки статусу клієнта та ознайомлення його з умовами кредитування ТОВ «Бізнес Позика» запропонувало ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», на визначених у пропозиції умовах, що підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір № 560639-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 05.10.2025 року.
З умовами вказаної пропозиції ОСОБА_1 ознайомився, повністю і безумовно прийняв її та акцептував, про що свідчить прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір №560639-КС-001 про надання кредиту, що підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «UA-6214».
Акцептувавши пропозицію ТОВ «Бізнес Позика», Назаренко Д.В. (позичальник) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі уклав з вказаним Товариством (кредитодавцем) договір № 560639-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2025 року, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п.2.1). Строк, на який надається кредит – 16 тижні (п.2.3). Стандартна процентна ставка: в день 1% фіксована, яка є незмінною протягом усього строку Договору та розмір якої не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу кредиту – 2 000,00 грн.; комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (п.2.5). Строк дії договору - до 25.01.2026 (п.2.8). У договорі відображено графік платежів (п.4.2.2). Договір про надання кредиту ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6214. У договорі вказано ідентифікуючі дані останнього, фінансовий номер +380968054024, номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 5.1 Правил надання споживчих кредитів затверджених наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» від 18.02.2025 року за № 2-ОД, за користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в Договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника) до дня закінчення строку кредитування (включно).
Крім того, 16.10.2026 року між сторона було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 560639-КС-001 від 16.10.2025 року також в електронній формі, відповідно до умов якої кредит збільшено на 5000, 00 грн., після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого кредиту складатиме 15 000, 00 грн.; комісія за надання додаткової суми кредиту: 1000, 00 грн., кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди: 102 календарних днів; - денна процентна ставка: 0,95 процентів.
Також позивач також долучив візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 560639-КС-001 від 16.10.2025 та Додаткової угоди від 16.10.2025 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com.
Як доказ факту перерахування ОСОБА_1 на його рахунок НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн. та 8 000, 00 грн. позивач надав підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, у яких вказано про перерахунок зазначених сум, призначення платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 560639-КС-001 від 05.10.2025. У повідомленні ТОВ «ПрофітГід» вказало, що на ім`я ОСОБА_1 , 05.10.2025 року о 16-10 годині було зараховано 10 000,00 грн. та 16.10.2025 року о 19-31 годині було зараховано 5 000, 00 грн.
Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 560639-КС-001 від 05.10.2025, у ОСОБА_1 станом на 11.06.2026 року наявна заборгованість у розмірі 41 400,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 15 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 15 900,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 7 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 3 000,00 грн.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Сукупність досліджених письмових доказів підтверджує, що відповідач відкрив банківський рахунок, отримав платіжну картку та користувався кредитними коштами у спірний період, що підтверджує наявність заборгованості та обґрунтованість позовних вимог (ст.81 ЦПК України - доказування обставин, на які посилається сторона).
Відповідно до ст.6, 627 ЦК України сторони мають свободу укладати договори, обирати контрагентів і визначати умови договору з урахуванням вимог закону, розумності та справедливості. Правочин вважається дійсним, якщо його зміст зафіксований письмово або в електронній формі, а воля сторін виражена і підтверджена підписом або електронними засобами (ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України).
Згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту. Договір вважається укладеним з моменту отримання акцепту, що підтверджує волевиявлення сторін. Акцепт може бути наданий електронним повідомленням, заповненням електронної форми або шляхом вчинення дій, що явно свідчать про прийняття пропозиції.
Відповідно до ст.626, 628, 638 ЦК України договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Істотними умовами кредитного договору є предмет кредиту, строк користування, розмір та порядок сплати процентів, що погоджуються сторонами або встановлені законом (ст.638 ЦК України).
Згідно зі ст.1054, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі; недотримання письмової форми робить договір нікчемним. Банк (кредитодавець) надає позичальникові грошові кошти на умовах договору, а позичальник зобов`язаний їх повернути та сплатити проценти (ст. 1048, 1056-1 ЦК України). Фіксована процентна ставка, визначена договором, не може бути змінена кредитодавцем в односторонньому порядку; умова про таку зміну є нікчемною.
Ст.525, 526 ЦК України забороняють односторонню відмову від виконання зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не передбачено договором або законом. Зобов`язання мають виконуватися належним чином; порушення тягне правові наслідки, передбачені договором та законом (ст.611 ЦК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості.
Позивач виконав свої зобов`язання, надав кредит у визначеному договором розмірі. Відповідач порушив умови договору, не повернув кредит та не сплатив проценти.
Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 прострочено виконання грошових зобов`язань в строки, передбачені умовами договору кредиту, доказів погашення заборгованості за укладеним договором відповідачем суду не надано, контррозрахунку заборгованості також не надано, відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою (тілом кредиту) у сумі 15 000, 00 грн. та в частині стягнення суми заборгованості за відсотками у сумі 15 900, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії.
Під час укладення кредитного договору № 560639-КС-001 від 16.10.2025 та Додаткової угоди від 16.10.2025 року відповідач був ознайомлений з його умовами, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договору, проти положень вказаного договору та додаткової угоди, умовами яких передбачено сплату комісії за надання кредиту, не заперечував, дійсність договору та додаткової угоди не оспорював.
Тому, суд доходить висновку, що передбачена умовами кредитного договору та додатковою угодою одноразова комісія у сумі 3 000, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення заборгованості по відсоткам нарахованим відповідно до ст. 625 ЦК України у сумі 7 500, 00 грн.
Згідно п.7.5 кредитного договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000% річних від суми заборгованості в силу положень ст.625 ЦК України.
Відповідно до ст.549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, такий неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та на даний час є чинним.
Враховуючи те, що в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам нарахованим відповідно до ст. 625 ЦК України у сумі 7 500, 00 грн. відсутні.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, процентами та комісією, тоді як вимоги про стягнення відсотків нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають.
З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 33 900, 00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки судом задоволено вимоги позивача частково, а саме з заявленої загальної суми 41 400,00 грн. задоволено вимоги на суму 33 900, 00 грн., тобто на 81,88%, то з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що складає в сумі 2 179 грн. 97 коп.
Керуючись ст.ст. 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263–265, 272 ЦПК України, суд, – 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 560639-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2025 року, що становить 33 900 (тридцять три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2 179 (дві тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень 97 копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 21.08.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська